Справа №442/2393/24
Провадження №2/442/736/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

03 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 442/2393/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій, в якому просить стягнути з останнього на її користь завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 24800 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/989/24 про адміністративне правопорушення від 07.02.2024 відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП та встановлено, що 15.01.2025 о 23:00 відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів пошкодив автомобіль марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 , наносячи по ньому удари битою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Власником автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 . Внаслідок хуліганських дій відповідача майну позивачки завдано матеріальної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 24800 гривень, що підтверджується рахунком ФОП ОСОБА_3 .

В добровільному порядку відповідач відшкодовувати заподіяну позивачу внаслідок незаконних дій шкоду не хоче. Жодних дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, відтак позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

26.03.2024 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на яку судом отримано 04.04.2024.

Ухвалою від 04.04.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Справу призначено до розгляду на 20.05.2024, однак у зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання справу було відкладено на 17.06.2024, а згодом на 03.07.2024.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а/с 9).

Так, судом встановлено, що Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/989/24 про адміністративне правопорушення від 07.02.2024 відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та встановлено, що 15.01.2025 о 23:00 відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів пошкодив автомобіль марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 , наносячи по ньому удари битою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Такою постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внаслідок незаконних дій відповідача ОСОБА_2 автомобілю потерпілої завдано матеріальних збитків. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 складає 24800 грн., що підтверджується рахунком на оплату №КР00000023 від 17.01.2024 ФОП ОСОБА_3 (а/с 11).

Відповідачем вказаний рахунок не спростований, будь-який доказ іншої вартості матеріального збитку, спричиненого позивачці, до суду не наданий.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачкою доказами на підтвердження заподіяння їй відповідачем шкоди, внаслідок незаконних дій, а також обставин, за яких така шкода була заподіяна.

А відтак, завдана позивачці майнова шкода в розмірі 24800 гривень, виходячи з положень ст. ст. 1166, 1177 ЦК України, підлягає відшкодуванню саме в такому обсязі.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із позовом позивачем було подано попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

В матеріалах справи наявні витяг з Договору про надання правової допомоги № 6-ц-2024 від 23.02.2024, Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю» 1752 від 13.10.2010, Ордер серія ВС № 1268983 та платіжна інструкція від 14.03.2024 про оплату за правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на судовий збір та професійну правничу допомогу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір"з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 206, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 24800 (двадцять чотири тисячі вісімсот) гривень, 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.07.2024.

Суддя О.Б. Нагірна