Справа № 383/1430/24
Номер провадження 2/383/552/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замші О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" звернулося до Бобринецького районного суду Кіровоградської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому вказано, що 08.11.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування №Z02.24087.005915504, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 84026 грн. строком на 48 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами 1.99% річних. Відповідач належним чином взяті згідно до зазначеного договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на дату подачі позову складає 169436 грн. 93 коп., в тому числі 81801 грн. 96 коп. - заборгованість за основним боргом, 5096 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками, 82538 грн. 75 коп. - заборгованість за іншими процентними платежами.

25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу №01.02-31/23, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №Z02.24087.005915504 від 08.11.2019 року. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови укладеного договору не виконує, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на дату подачі позову складає 169436 грн. 93 коп.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Представник позивач про місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу від 26.11.2024 року.

Відповідач про місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням від 05.12.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування №Z02.24087.005915504, за умовами якого ОСОБА_1 на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 84026 грн. строком на 48 місяці з процентною ставкою за користування кредитними коштами 1.99% річних.

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 від 25.07.2023 року, вбачається рух коштів, що свідчить про те, що відповідач користувався кредитними коштами.

Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, вказав, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, яка передбачає, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надана позивачем виписка за рахунком позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру.

25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №01.02-31/23, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №Z02.24087.005915504 від 08.11.2019 року.

Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Відповідач, належним чином, взяті за договором зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до довідки-розрахунку станом на 25.07.2023 року, склала 169436 грн. 93 коп., в тому числі 81801 грн. 96 коп. - заборгованість за основним боргом, 5096 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками, 82538 грн. 75 коп. - заборгованість за іншими процентними платежами.

Докази на спростування даних розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору.

Згідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст.1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у сумі 169436 грн. 93 коп.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №Z02.24087.005915504 від 08.11.2019 року в сумі 169436 грн. 93 коп. (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять шість гривень дев`яносто три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування учасників:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС", місцезнаходження за адресою: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, Київська область, ;

- відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 30.12.2024 року.

Суддя Олена ЗАМША