Справа № 697/231/24
Провадження № 2/697/306/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря с/з Десятник О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою- договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» ( далі - АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 264174,73 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 27.10.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №216963-034 про надання споживчого кредиту у розмірі 149902,10 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», строком на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 16.01.2024 становить 264174,73 грн., з яких: 139286,74 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 124887,99 грн. заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вище вказану суму та понесені судові витрати зі сплати судового збору.

04.04.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає що позивач скористався юридичною необізнаністю відповідача та відповідно включив у договір умови, що є несправедливими недобросовісними та необґрунтованими. Умови договору містять положення, які передбачають нарахування позивачем на заборгованість 4,9% за обслуговування кредитної заборгованості, однак при цьому у договорі відсутня інформація про те, які саме дії або які саме послуги надає банк позичальнику для обслуговування кредитної заборгованості. Тобто банком у договорі не визначено правову підставу для включення та нарахування комісій за обслуговування кредиту. На думку відповідача, з доданих до позовної заяви доказів неможливо встановити економічну обґрунтованість саме такого розміру комісії, яка підлягає сплаті за обслуговування кредитної заборгованості, а тому можна дійти висновку, що позивач передбачив несправедливі та необґрунтовані умови в договорі, у зв`язку з чим умова про сплату комісії в розмірі 4,9% за обслуговування кредиту має бути визнана судом недійсною. Крім того відповідачем відповідно до розрахунку нарахованої комісії за кредитним договором було сплачено таку комісію на загальну суму 29 380 грн, оскільки відповідач посилається на те що умова договору про сплату такої комісії є недійсною, то відповідно вимога про стягнення тіла кредиту підлягає зменшенню на суму сплаченої комісії, шляхом зарахування такої суми у тіло кредиту. Просить відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 124 868 грн 40 коп., а також зменшити розмір вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту з урахуванням сплаченої раніше комісії за обслуговування кредиту в розмірі 29 380 грн. Справу просить розглядати за відсутності відповідача та його представника (а.с.80-85).

08.04.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої зазначає що підписанням та поданням заяви договору позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію визначену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування». Перед підписанням кредитного договору позичальнику була надана інформація про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки та вартості всіх послуг пов`язаних з додержанням кредиту укладанням та виконанням кредитного договору. Позивачем було надано позичальнику послуги у повному обсязі. Кредитний договір укладений між сторонами повністю відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту передбачена кредитним договором, який підписано сторонами. При цьому як зазначалося вище, позичальник був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та погодився з ними. Таким чином відповідно до умов договору комісія за обслуговування кредиту нарахована в розмірі 4,9%, що згідно графіку погашення заборгованості складає 440712 грн та не суперечить жодним вимогам встановлених законодавством України. Просить позов задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності представника АТ «Таскомбанк» (а.с.89-93).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.93).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов представник відповідача клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.10.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №2416963-034 про надання споживчого кредиту, відповідно до якої сума кредиту становить 149902,10 грн. (без комісії за надання кредиту) строком кредитування на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % щомісячно. Надання кредиту здійснюється шляхом виплати кредитних коштів у сумі, визначеній в п. 1.2.2 договору на власні потреби у сумі 142900,00 грн. шляхом перерахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк» (а.с.7-9).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.42).

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано додаток №1 до Заяви-договору №2416963-034 про надання споживчого, що містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.10,11).

Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за заявою-договором від 27.10.2021 заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 16.01.2024 становить 264174,73 грн., з яких: 139286,74 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19,59 грн. заборгованість за відсотками (в тому числі простроченим); 124868,40 грн. заборгованість за комісією (а.с.22).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту не виконані в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що відповідач порушила умови договору, остання має перед відповідачем заборгованість за заявою-договором №2416963-34 про надання споживчого кредиту від 27.10.2021 у розмірі 139306,33 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту та відсотками, яка підтверджується банківською випискою за особовим рахунком, розрахунком заборгованості та не спростована відповідачем.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

У статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (це сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит) та загальних витрат за споживчим кредитом (це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту (стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються:

1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту;

3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту;

5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності);

7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення);

8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;

9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені;

10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);

11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит;

12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;

13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору;

15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Національного банку України від 08червня 2017року №49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №766/8096/20, встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,4 % від суми кредиту щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту та процентів, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови підпункту «б» пункту 1 кредитного договору щодо сплати позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредиту є несправедливими.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути проінформований про строки і суми належних платежів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вирішувала питання (а) чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з пунктом 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що :«згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, як зазначалося вище, згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Разом з тим, п. 1.4 розділу 1 заяви-договору №2416963-034 про споживчого кредиту від 27.10.2021 передбачено сплату позичальником банку щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,9 % щомісячно.

Встановивши в договорі сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,9 % від суми кредиту, що складає 7345,20 грн. щомісячно, позивач АТ «Таскомбанк» не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу ОСОБА_1 , а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Зокрема, відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, загальний розмір комісії за обслуговування кредиту (440712,00 грн.) перевищує розмір кредиту, отриманого відповідачем 149902,10 для власних потреб на 290809,90 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення комісії в розмірі 124868,40 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем на користь позивача було у добровільному порядку сплачено комісії за обслуговування кредиту у розмірі 29380,80 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.22 на звороті).

Враховуючи усе вище викладене, суд дійшов висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.10.2021 у вигляді заборгованості за тілом кредиту із відрахуванням незаконно сплаченої відповідачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 29380,80 грн, а тому до стягнення з ОСОБА_1 підлягає 109905,94 грн (139286,74 грн -29380,80 грн = 109905,94 грн) та заборгованості по річним відсоткам у розмірі 19,59 грн, а всього разом 109925,53 грн.

Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3962,63 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2039 від 18.01.2024 (а.с.1).

Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 41,61% (109925,535х100:264174,73), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 41,61% від сплаченої суми витрат, що становить 1648,85 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою- договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором №2416963-034 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 27.10.2021, що станом на 16.01.2024 становить 109925,53 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень 53 коп.) грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1648,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 01.07.2024.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Л . О . Колісник