Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1518/23
Провадження № 2/528/8/24
28 червня 2024 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
в с т а н о в и в:
Вказує, що позивач з метою переоформлення спадщини, як спадкоємець за заповітом, вчасно звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив. Свої дії мотивував тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та виник спір про право між спадкоємцями на спадкове майно. Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом є племінниця спадкодавця ОСОБА_2 .
Внаслідок обставини що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом до відповідача ОСОБА_2 .
07.02.2024 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М., надійшла копія спадкової справи відкрита після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). (а.с.25-43).
Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання управління ЦНАП Бучанської міської ради від 01.04.2024 №14.1-08/885, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.11.2008 року по теперішній час. (а.с.60,65)
В зв`язку з неявкою відповідача у судові засідання та не отримання останньою судової кореспонденції, 19.04.2024 року постановлено ухвалу суду про опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області в судове засідання, відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.68,69).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. (а.с.80,81).
28.06.2024 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чумарний А.І., у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення судового розгляду справи без участі сторони позивача. На позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов у повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с.87).
В судові засідання призначені на 13.02.2024, 07.03.2024, 01.04.2024, 19.04.2024, 07.05.2024, 23.05.2024, 11.06.2024, 28.06.2024 відповідач не з`явився, відзиву не подавав. Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судова кореспонденція відповідачем не отримувалась, конверти повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49,64,74). Крім того, відповідач викликався в судові засідання шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області.
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та повторну неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 28.06.2024 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 399 від 24.11.2021 року. (а.с.6).
09.06.2015 року ОСОБА_3 склав заповіт яким все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт посвідчено секретарем Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №30. (а.с.6 зворот).
Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2023 року №735/06-31, яка видана, державним нотаріусом Лубенської ДНК Іщенко Г.К., вбачається, що в Гребінківській ДНК відкрито спадкову справу за №1/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Відповідно до матеріалів спадкової справи, заяви про прийняття спадщини подали: гр. ОСОБА_1 згідно заповіту від 09.06.2015 року, а також племінниця ОСОБА_2 згідно закону, племінник ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини у справі немає.
Так, як спадкоємець ОСОБА_1 не пред`явила оригінали документів на земельну ділянку на земельну ділянку площею 3,960 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Рудківської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а також між спадкоємцями виник спір щодо поділу спадкового майна, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовлено. (а.с.12).
Дослідивши копії матеріалів спадкової справи №1/2022 відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , судом встановлено, що заяви про прийняття спадщини подали: гр. ОСОБА_1 згідно заповіту від 09.06.2015 року, а також племінниця ОСОБА_2 згідно закону, племінник ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини у справі немає. (а.с.25-41).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.
У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом не надав відзиву на позовну заяву, не спростував доводів позивача, до суду не з`явився.
Крім того, судом роз`яснюється, що відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. В даному випадку відповідач ОСОБА_2 не підпадає під категорію осіб визначену у ст. 1241 Цивільного кодексу України.
Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 223, 247, 259, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 08.07.2024 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 )
Повний текст рішення складено 03.07.2024
Суддя М. О. Вітківський