КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Дейнегіним Сергієм Миколайовичем на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором будівництва житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 рокуОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором будівництва житлового будинку в якому просив визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 щодо не проведення будівельних робіт у 60-денний строк та повернення отримання грошових коштів такою, що порушує умови договору, стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 48 000,00 доларів США (1 958 400,00 грн.).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2022 позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , через свого представника оскаржив її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, однак згідно ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Зазначає, що відповідно до позовної заяви предметом спору є борг у вигляді грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача за начебто не виконані будівельні роботи, тобто об`єкт нерухомого майна відсутній і оскільки в позовній заяві позивачем вказана адреса відповідача: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у Солом`янському районі м. Києва, справа підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

На адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 , в якій зазначено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором будівництва житлового будинку, предметом якого є житловий будинок, який має адресу: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, що розташована на території Вишгородського району Київської області.На підставі викладеного, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 статті 30 ЦПК України та п.п.42, 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» дана справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором будівництва житлового будинку, предметом якого є житловий будинок, який має будівельну адресу: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці та зводиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:280:6021, що розташована на території Вишгородського району Київської області.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постановах від 25.02.2018 у справі № 201/12876/17, від 11.07.2019 у справі № 462/7217/18 (предмет спору в цій справі стосувався, зокрема, договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором) КЦС ВС дійшов висновків про розгляд відповідних справ за правилами виключної підсудності судом за місцезнаходженням майна. В іншійпостановівід 27.09.2019 у справі № 646/8916/17 (спір про визнання недійсним договору дарування квартири) цей суд зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майн

У постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18КЦС ВС нерухомемайно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність,неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення,виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 ВП ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до позовної заяви предметом спору є борг у вигляді грошових коштів, а об`єкт нерухомого майна відсутній, не може братись до уваги апеляційним судом, оскільки правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає, як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Отже, висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судом правильно застосовані.

Керуючисьстаттями 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Дейнегіним Сергієм Миколайовичемзалишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року про передачу справи на розгляд іншого судузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома