Справа № 452/2353/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», в особі представника адвоката Крюкової М.В., звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 65600,00 грн., інфляційні втрати - 16 924, 80 грн., три відсотки річних - 2 647, 36 грн., а також судовий збір - 2 684,00 грн. та витрати на правову допомогу - 8 000,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна» або кредитор) є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 870 від 28.02.2017 року, видане Національним банком України. Також, ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017 р. № 756.

28.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4691248 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000 грн. (п. 1.3. кредитного договору), строк кредиту 30 днів.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 .

27.09.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5 700 грн. 00 коп., у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 27.10.2021 року) із стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

27.10.2021 р. відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

У пп. 3 п.5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду із позовом заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20 000 грн. - тіло кредиту та 45 600 грн. - нараховані проценти, а всього разом 65 600 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» (надалі ТОВ «ФК» Фінтраст Україна») є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України. Також, позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24.01.2022 року. У в`язку з викладеним позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором.

Отже, до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу № 17.01/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 65 600,00 грн. Станом на 01.06.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 20 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 45 600,00 грн., всього 65 600,00 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представником позивача в позові наведено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, яку просить стягнути з відповідача. Інфляційні втрати складають - 16 924 грн. 80 коп., 3 % річних становлять суму - 2 647 грн. 36 коп.

Крім цього позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Усенко А.В. подав до суду додаткові пояснення, де зокрема вказав, що відповідач ОСОБА_1 не погоджується в повному обсязі з викладеними в позовній заяві вимогами та доводами. Представник зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки наданими позивачем до матеріалів справи документами не підтверджується укладення та погодження між сторонами умов кредитування, про які зазначає позивач у позові.

Позивач стверджує, що 28.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4691248 про надання споживчого кредиту. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору про надання споживчого кредиту. Додана до матеріалів довідка ТОВ «ФК Контрактовий Дім» про перерахування коштів, на думку представника, не є належним доказом отримання відповідачем коштів. У матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження отримання ОСОБА_1 повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором.

Позивач не довів факту надання коштів позичальнику та про наявність заборгованості відповідача.

Також представник зазначає, що посилання позивача на «Правила» є безпідставним, оскільки, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними при укладенні договорів.

Отже, після спливу строку надання позики, а саме з 27.09.2021 року припинилося право позикодавця нараховувавати передбачені проценти за договором та інші платежі за цим договором Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять.

Відтак, максимальні позовні вимоги позивача щодо заборгованості повинні складати 20 000,00 грн., оскільки відповідно розрахунку заборгованості, 27.09.2021 року відсотки за користування кредитом були сплачені.

Натомість неможливо встановити підстави пред`явлення позивачем позовних вимог про стягнення суми в розмірі 65 600,00 грн.

За наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі.

Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Позивач обґрунтовує позов також тим, що відповідач був ознайомлений з загальними умовами надання кредитів, разом з тим до позовної заяви не додано доказів на підтвердження таких доводів позивача.

Надані позивачем документи, що містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачем, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданих відповідачу кредитних коштів та розмір його заборгованості перед позивачем за вказаними кредитними договорами.

Щодо нарахування інфляційних втрат, представник відповідача зазначає, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року є необґрунтовані і не відповідають матеріалам справи на які посилається позивач.

З приводу витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. представник відповідача вказує, що справи про стягнення заборгованості, не є складними і доводи наведені в позовній заяві, ґрунтується на загальновідомих висновках. Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, витрати позивача на правову допомогу в розмірі 8 000,00 гри, є значно завищеними та підлягають зменшенню.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні зазначеного позову; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

Представником позивача адвокатом Крюковою М.В. подано до суду додаткові пояснення, де зазначено, що з доводами відповідача, викладеними у додаткових поясненнях, позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства.

Кредитний договір укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електроного кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві.

28.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №4691248 про надання споживчого кредиту.

Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Так, на підтвердження укладання договору № 4691248 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С868038», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платежі - часткову оплату на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову, та відповідними квитанціями.

Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач.

А тому не виникає жодних сумнівів у тому, що 28.08.2021 роту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір про надання споживчого кредиту.

Щодо розрахунків та перерахування коштів, то оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою Товариства.

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

Одночасно позивач інформує, що платіжний провайдер надав первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов договору про організацію переказу платежів.

З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачу перераховувались за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_2 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства.

27.09.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5 700 грн. 00 коп., у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулось продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 27.10.2021 р.) із стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

27.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.

У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісними.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17 січня 2023 рожу між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Щодо реєстру боржників необхідно зазначити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням Закону України "Про захист персональних даних".

Представником позивача зазначено, що до позову долучено належні та допустимі докази.

З приводу розрахунку судових витрат зазначено, що представником позивача документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити позов Товариства у повному обсязі.

У подальшому представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 65 600,00 грн., з яких: сума кредиту 20 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 45 600,00 грн. Також представник просить стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилась, уточнені позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача суму заборгованості згідно заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача адвокат Усенко А.В. у судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглядати справу без участі сторони відповідача, а саме без участі ОСОБА_1 та її представника адвоката Усенка А.В.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4691248 про надання споживчого кредиту.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до етапі 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет зазначену договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства чи за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних, підписів.

На підтвердження укладання договору № 4691248 про надання споживчого кредиту із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С868038», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір (а.с. 11).

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється де договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000 грн. п. 1.3. кредитного договору.

Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 27.09.2021 р. вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору.

Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору п.1.4. кредитного договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 .

Із інформації, наданої суду АТ КБ «Приватбанк» від 20.03.2024 року на виконання ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.02.2024 року відомо, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , в банку емітовано карту № НОМЕР_5 IBAN НОМЕР_6 , на яку 28.08.2021 року здійснено переказ коштів на суму 20 000,00 UAH (а.с. 185).

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів від ТОВ «Авентус Україна» підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 20.01.2023 року № 2351 про здійснення успішного переказу 28.08.2021 року о 22.15 на суму 20 000,00 грн., номер картки НОМЕР_2 , № транзакції 983885842 (а.с. 12).

27.09.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5 700 грн. 00 коп., у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 27.10.2021 року) із стандартною процентною ставкою 1,90 % в день (а.с. 16).

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

27.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

Як убачається із представленого позивачем розрахунку заборгованості за вказаним кредитом станом на 16.01.2023 року, відповідачка має існуючу перед кредитором заборгованість на загальну суму 65 600 грн., з яких: 20 000 грн. сума кредиту та 45 600 грн. - сума процентів за користування кредитом (а.с. 16-19).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 534 цього ж кодексу передбачає, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Статтями 1054, 1055 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Підпунктом 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданим ним своїх крав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (а.с. 13-14).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с. 20).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена та складає 20 000 грн. - тіло кредиту та 45600 грн. - нараховані проценти, а всього разом 65600 грн. (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 28.08.2021 року на загальну суму 65 600,00 грн., з яких: сума кредиту 20 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 45 600,00 грн. Факт укладення кредитного договору та наявності у позивача права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду з цим позовом ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна" сплачено 2684,00 грн. судового збору за подання позову (а.с. 29).

Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: Договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022 р., укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2022 р., рахунок на оплату по замовленню № 397/31/05 від 31.05.2023 р. та платіжна інструкція № 495 від 01.06.2023 р. (а.с. 24-27).

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що витрати на правову допомогу були підтверджені належними та допустимими доказами, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг), здійснених адвокатом Крюковою М.В., складність справи та її значення для позивача, розумність та обґрунтованість таких витрат, фактичну сплату їх позивачем на користь адвоката, а також задоволення цього позову у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають до задоволення шляхом їх стягнення з відповідачки на користь позивача у розмірі 8000 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 65 600,00 (шістдесят п`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок), з яких: сума кредиту 20 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 45 600,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса м. Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення буде складено 25.06.2024 року.

Суддя