Справа № 355/1369/24
Провадження № 2/355/777/24
12 грудня 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
До суду вернувся представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором №3960032 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 вересня 2023 року станом на 24 квітня 2024 року у розмірі 135730 гривень,а також судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 копійок та 5000 гривень витрати на правничу допомогу.
Представник позивача від ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 24 жовтня 2024 року о 09 годині 30 хвилин однак повернувся поштовий конверт з довідкою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» далі повідомлялась через веб-сайт Судової влади України, 19 листопада 2024 року о 09 годині 10 хвилин,12 грудня 2024 року о 08 годині 45 хвилин, причину неявки не повідомила яку слід вважати неповажною. Відзиву до суду надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як слід з копії паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит з якого слід, що відповідач була ознайомлена з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, з інформацією щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, з порядком проведення кредиту підписаний електронним підписом відповідача ОСОБА_1 (а.с.18-19)
З копії розрахунку заборгованості за договором №3960032 від 06 вересня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24 квітня 2024 року позичальника ОСОБА_1 слід, що мається заборгованість на загальну суму 135730 гривень.(а.с.21-25)
Копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура України».(а.с.26-31)
З копії договору факторингу №24/04/24 від 24 квітня 2024 року слід, що ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає(відступає) ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.(а.с.38-42)З копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/04/24 від 24 квітня 2024 слід, що серед переліку прізвищ боржників під номером 7703 мається і прізвище відповідачки ОСОБА_1 (а.с.46)
З копії платіжної інструкції№783 від 24 квітня 2024 року слід, що ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» 2185366,65 гривень згідно договору факторингу №24/04/24 від 24 квітня 2024 року .(а.с.45)
З листа операційного директора АТ «Універсал Банк» Тетяни Примаченко слід, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку НОМЕР_3 . Стосовно карткового рахунку відповідач ОСОБА_1 користувалась коштами використовуючи їх на свій розсуд, повернення не зафіксовано.(а.с.40-47)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору підписав його електронним підписом та отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, як було встановлено судом відповідач ОСОБА_1 уклала договір з ТОВ «Лінеура України» про надання коштів на умовах споживчого кредиту та отримала гроші кошти. За час виконання договору позичальник уклав договір факторингу з ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» , яка є стороною позивача. Сторона позивача якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Стороною позивача було доведено, що необхідні права для пред`явлення вимоги до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були набуті у законному порядку. Всі умови набуття права кредитування як первісного кредитора були виконані. Набувши право вимоги сторона позивача правомірно вимагає стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором з таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.
Як слід з договору про надання правової допомоги №03/07/2023 від 03 липня 2024 року стороною позивача був укладений договір з фізичною особою ОСОБА_2 про надання юридичної допомоги.(а.с.47-48)
Копію акту приймання-передачі наданих послуг №70 до договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03 липня 2024 року слід, що ТОВ «Факторингова компанія «Укрголбал-Фінанс» з однієї сторони та фізична особа підприємець ОСОБА_2 з другої сторони уклали цей акт про прийняття послуг а саме підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості за боржниками ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс», яка складає 5000,00 гривень.(а.с.51-52)
З копії платіжної інструкції №913 слід, що оплата за надання юридичних послуг до договору №03/07/2023 від 23 липня 2023 року згідно акту від 03 липня 2024 року становить 100000,00 гривень (а.с.53)
Згідно платіжної інструкції №1100 від 19 липня 2024 року стороною позивача сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень(а.с.1)
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
Позовну заяву представникаТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов