У Х В А Л А

"15" квітня 2024 р.

м. Київ

справа № 755/4671/24

провадження № 2/755/3631/24

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи та витребування доказів, подане в межах цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем ОСОБА_1 до суду подано письмове клопотання про розгляд справи у з викликом сторін, мотивуючи клопотання необхідністю повного та всебічного вирішення справи з огляду на те, що позовна заява має для відповідача суттєве значення, а заявлена позивачем ціна позову є значною для відповідача. Крім того, відповідачем надано клопотання про витребування у позивача додаткових доказів.

Відповідно до ч. 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вивчивши матеріали поданої заяви, ураховуючи позицію обох сторін спірних правовідносин, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. (ч. 2 ст. 274 ЦПК України)

Як убачається із змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року судом при визначенні порядку розгляду справи ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження ( ч. 4 ст. 274 ЦПК України), ураховано ціну позову у розмірі 72 007,60 грн., яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дана справа відноситься до категорії малозначних справ, тому така справа відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

Ураховуючи предмет спору, ціну позову, наявність доказової бази, судом визнано справу такою, що є малозначною, тому постановлено порядок її розгляду у спрощеному провадженні без виклику/повідомлення сторін, встановивши учасникам справи строк для надання письмових заяв по суті позову.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Так, у рішенні від 25 квітня 2002 року ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino v. Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. Заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, згідно практики Верховного Суду, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зміну порядку розгляду справи, оскільки вищезазначена цивільна справа, яка має майновий спір із ціною позову, яка не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, віднесена до категорії малозначних справ, для яких пріоритетним є швидке їх вирішення.

Таким чином, заявником не надано переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Крім того, слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів. При цьому норма щодо спрощеного порядку розгляду справи є прийнятою відповідно до закону, є чинною.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, суд визнає необґрунтованим клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки відповідачем у клопотанні не обґрунтовано фактичні обставини, які мають містити витребовувані докази, що мають суттєве значення для вирішення предмету спору, а також відповідачем не надано доказів здійснення нею всіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання заявлених документів.

Керуючись ст.ст. 19, 83, 274, 277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи та витребування доказів, подане в межах цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган