Справа № 369/4784/23
Провадження №2/369/1027/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/4784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. перебуває вказана цивільна справа.

15.01.2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід судді Янченку А.В.

Вказана заява про відвід мотивована тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається судова справа № 369/4784/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2023 року у судовій справі № 369/4784/23 було накладено арешт на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, яка також належить ОСОБА_2 , але за іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом.

У цій судовій справі представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, разом із заявою про забезпечення позову був поданий до суду завідомо неправдивий (штучно створений) витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно відповідача.

Крім того, заявник відзначає, що штучне створення витягу відбулося унаслідок внесення представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, до параметрів запиту не тільки ідентифікаційного коду відповідача, який був відомий представнику позивача з доданого до заяви про забезпечення позову та позовної заяви попереднього договору від 16.09.2020 року № 1201, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Квінікадзе О.Б., але і прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_2 .

Таким чином представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, був отриманий витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, який був сформований за усіма фізичними особами із прізвищем, ім`ям та по-батькові: ОСОБА_2 без урахування їх ідентифікаційного коду.

19.04.2023 року за цією ухвалою, приватним виконавцем Літвиненком О.В., було відкрито виконавче провадження № 71614932 та внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення арешту на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, як такий що належить відповідачу.

При цьому представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, та приватним виконавцем Літвиненком О.В., було приховано факт не належності відповідачу цього об`єкту нерухомості та реєстрації прав власності на гараж за договором купівлі-продажу від 21.12.2007 року, коли відповідачу було 13 років.

Такі дії представника позивача - адвоката Андрєєва Микити Андрійовича, та приватного виконавця Літвиненка О.В., на переконання заявника, містять у собі ознаки службового підроблення, введення в оману суду, зловживання повноваження особами, які надають публічні послуги та посягання на заволодіння майном ОСОБА_2 , з іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом.

Крім цього, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2023 року у судовій справі № 369/4784/23, якою було накладено арешт на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, яка також належить ОСОБА_2 , але за іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом, а також матеріали виконавчого провадження № 71614932, були використані представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, у судовій справі № 902/1014/23 про банкрутство ОСОБА_2 , з ідентифікаційним кодом , як доказ наявності у власності боржника майна.

У зв`язку з цим, 11.10.2023 року представником відповідача - адвокатом Слівенком В.Р., була подана заява про скасування застосованого заходу забезпечення та винесення окремої ухвали суду.

09.01.2024 року на адресу відповідача надійшла ухвала головуючого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 21.11.2023 року у судовій справі № 369/4784/23 про заміну заходу забезпечення та про відмову від позовної вимоги щодо моральної шкоди, у якій при розгляді клопотань представника позивача -адвоката Андрєєва Микити Андрійовича, було без розгляду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про скасування незаконно обраного заходу забезпечення.

Таким чином головуючим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В. у судовій справі № 369/4784/23 було грубо порушено процесуальні права відповідача та його представника, а також процесуальний порядок розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Не зважаючи на те, що заява була подана ще 11.10.2023 року, заява представника відповідача тривалий час не розглядалась не дивлячись на неодноразові звернення представника відповідача до судді з ініціюванням цього процесуального питання.

Заявник вказував, що за словами головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. заява про скасування заходу забезпечення буде розглядатись тільки у судовому засіданні із викликом сторін.

Проте таке судове засідання не проводилось і представник відповідача для розгляду поданої ним заяви про скасування заходу забезпечення не викликався.

На думку представника відповідача, адвоката Слівенка В.Р., таке затягування із розглядом заяви про скасування незаконно обраного запобіжного заходу свідчить про не процесуальні зв`язки головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. із представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем.

Це на думку заявника підтверджує і дата постановлення головуючим у судовій справі № 369/4784/23 суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В. ухвали про заміну заходу забезпечення, а саме 21.11.2023 року, одразу після засідання Північно-західним апеляційним господарським судом із розгляду заяви боржника ОСОБА_2 , з ідентифікаційним кодом , у судовій справі № 902/1014/23.

Таке затягування із розглядом та розгляд одразу після апеляційного засідання надало можливість використання представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, незаконно застосованого заходу забезпечення як доказу наявності майна у боржника.

Також про не процесуальний зв`язок головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. із представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, свідчить отримання останнім відомостей про дату постановлення ухвали про заміну заходу забезпечення.

І короткий і повний текст ухвали від 21.11.2023 року про заміну заходу забезпечення унесені до Єдиного державного реєстру судових рішень 11.12.2023 року. Проте, сама ухвала надіслана відповідачу лише 03.01.2024 року, представнику відповідача, який подавав заяву про скасування незаконно застосованого заходу забезпечення, ухвала узагалі не надсилалась.

З викладених обставин та мотивів ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 дійшов до висновку про недовіру до судді Янченка А.В. у розгляді заяви по справі і через це заявляє йому відвід.

Вивчивши подану заяву про відвід головуючого судді Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/22253/23, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що не може свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що не згода з процесуальним рішенням, не може вважатися підставою для відводу судді.

Крім того, заявник як на підставу відводу вказує його припущення про позапроцесуальний зв`язок судді з представником позивача у зв`язку з накладенням 10.04.2023 року арешту на майно особи, яка не є учасником у справі, а також на ту підставу, що 11.10.2023 року представником відповідача, адвокатом Слівенком В.Р., була подана заява про скасування застосованого заходу забезпечення та винесення окремої ухвали суду, проте вона тривалий час не розглядалася.

З приводу цього, суд вважає за необхідне зауважити, що цивільна справа № 369/4784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу була прийнята до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. лише 16.10.2023 року на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченка В.В. № 360 від 16.10.2023 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/4784/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 року та призначена до розгляду на 21.11.2023 року об 11 годині 00 хвилин.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання призначене на 21.11.2023 року, сторони були повідомленні належним чином.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Вважати заявлений відвід судді Янченку А.В. необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 22.01.2024 року.

Суддя А.В. Янченко