Справа № 404/6909/23
Номер провадження 2/404/1562/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 296 грн. та суму інфляційних витрат в розмірі 2 128,19 грн., витрати на правову допомогу та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 лютого 2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було задоволено позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3 852,48 грн., 908 грн. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Вказував, що 22 жовтня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Geely Emgrand, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Geely Emgrand завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача.

Відповідно до європротоколу вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху.

02 серпня 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5038054 від 29 липня 2020 року.

Вказано, що 29 листопада 2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда було відкрито провадження у справі № 404/7818/21. 18 травня 2023 року відповідачем було сплачено частину заборгованості у розмірі 2 260,48 грн. Позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Загальний розмір інфляційних витрат складає 2 128,19 грн., а загальна сума 3% річних складає 296 грн.

Ухвалою судді від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06 жовтня 2023 року від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення у справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

До суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 02 серпня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5038054, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Geely Emgrand, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

22 жовтня 2020 року по вул. Андріївська, 95 в м. Кропивницький, трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Geely Emgrand, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортний засіб GeelyEmgrand, д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Загальна сума відновлюваного ремонту автомобіля Geely Emgrand склала 15 615 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі страхового акту № 2069711-1 від 26 жовтня 2020 року виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 15 615 грн.

Так як, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія була застрахована полісом №АР/008253284 в ПрАТ «УПСК», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до них з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПрАТ «УПСК» відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 11 762,52 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 3 852,48 грн.

02 серпня 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5038054 від 29 липня 2020 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі № 404/7818/21.

07 лютого 2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було задоволено позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку зворотної вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 3852,48 грн., судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (справа № 404/7818/21).

Згідно довідки підтвердження надходження коштів, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 підтвердив, що 18 травня 2023 року ОСОБА_2 сплатив частину заборгованості у розмірі 2 260, 48 грн. згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2023 року по справі № 404/7818/21.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17.

Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

У відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем за період з 30 листопада 2021 року по 17 травня 2023 року від простроченої суми нараховані 3% річних та інфляційні витрати.

Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано суду: довіреність, договір про надання правової допомоги, додаткову угоду, акт здачі-прийняття робіт до договору про надання правової допомоги, платіжну інструкцію про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на викладене, з урахуванням ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 858,88 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 141, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 3% річних у розмірі 296 грн., інфляційні витрати у розмірі 2 128,19 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 03.07.2024 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда