Справа № 594/506/24
Провадження №2/594/281/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк пропустив з поважних причин, так як на час смерті спадкодавця був неповнолітнім, а вказані правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України від 2003 року, який набрав чинності 01.01.2004. Отже до правовідносин щодо спадкування після смерті його дідуся застосовується Цивільний кодекс 1963 року, яким не передбачено обов`язкового положення про те, що неповнолітні вважаються такими, що спадщину прийняли незалежно від того, чи проживали вони із спадкодавцем та чи подали заяву про прийняття спадщини у встановлений строк. Його батьки та він вважали, що прийняв спадщину, так як проживав разом з дідусем на час його смерті без реєстрації.

11 квітня 2024 року ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибув, у поданій позовній заяві просить справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача Борщівської міської ради в зал судового засідання не прибув, подав заяву, у якій просять справу слухати у його відсутності, позов визнає.

Третя особа ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведене суд вважає за можливе ухвалити рішення в даній справі в підготовчому засіданні.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 22.09.2021).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина і право на спадкування виникло у позивача на підставі заповіту посвідченого 29.01.1998 секретарем Пищатинської сільської ради за №4, однак заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку до органів нотаріату подано не буцло.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстру №75598031 від 29.01.2024, до майна померлого ОСОБА_3 заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 71913809, номер у нотаріуса 15/2024.

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини, так як заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини ним не подано, та в управління спадковим майном він не вступив (відмова приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області №35/02-14 від 29.01.2024).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак спірні правовідносини, що пов`язані із питаннями саме відкриття та прийняття спадщини після смерті такої особи на той час були врегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Разом із цим, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини.

Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні були бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 14 ЦК Української РСР за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, батьки позивача, як законні представники свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , якому на той час було 14 років, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались.

Однак приватний нотаріус Гаврищук О.З. у своїй відмові №35/02-14 від 29.01.2024 описує, що батько позивача ОСОБА_2 у період 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 вступив в управління його спадковим майном.

Частиною першою статті 550 ЦК УРСР визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Аналогічна норма міститься у статті 1272 ЦК України,якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті спадкодавця був неповнолітнім, не був обізнаний з діючим законодавством, його законні представники не вчинили дії на користь дитини передбачені чинним законодавством, помилково вважали, що ОСОБА_1 прийняв спадщину.

Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин позивачу слід визначити додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі ст.ст.1220,1223,1269,1270,1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 12,13,81,89,206,263,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю с.Пищатинці Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , додатковий строк 3 (три) місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, на майно, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий Чир П.В.