Справа №295/9923/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автобаза» Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати за період з 01.01.2020 по 01.06.2024 у розмірі 311176, 00 грн.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про видачу судового наказу повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з довідки № 1 від 14.06.2024, зазначена в заяві заборгованість утворилася за період із 01.01.2020 по 01.06.2024, а до суду із заявою про видачу судового наказу стягувач звернувся лише 28.06.2024, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, наведені обставини вказують на наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автобаза» Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка