Справа № 496/5864/21
Провадження № 2/496/1001/24
У Х В А Л А

24 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка позовні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих злочином,

УСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовними заявами в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, в подальшому конкретизувавши та уточнивши які, просять стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь матеріальні збитки та моральну шкоду: ОСОБА_1 у розмірі 171702,31 грн та відповідно 150000 грн; ОСОБА_2 у розмірі 59515,45 грн та відповідно 150000 грн.

04.01.2022 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, підготовче судове засідання по якій призначено на 23.03.2022 року на 12 год 00 хв.

Проте, 23.03.2022 року, а також 20.09.2022 року підготовчі судові засідання були відкладені за клопотаннями представника відповідача на 20.12.2022 року на 11 год 00 хв.

В підготовчому судовому засіданні 20.12.2022 року судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення даної цивільної справи до розгляду по суті на 17.04.2023 року на 11 год 00 хв.

В подальшому, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника відповідача та зайнятістю судді у розгляді інших справ.

В судовому засіданні 24.07.2024 року, тобто після відкриття провадження у справі, судом встановлено, що позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідають вимогам статті 175 ЦПК України, у зв`язку з чим вони підлягають залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України позовна заява є процесуальним документом, який повинен відповідати вимогам статті 175 України та містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. п. 2, 3, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному порядку.

В порушення вищевказаних вимог позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містять відомостей про номери засобів зв`язку з ними, їх офіційних електронних адрес та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову; підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою ОСОБА_2 до позовної заяви додано копії наступних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, зокрема, платіжних рахунків, фіскальних чеків, платіжного листка, рецепту, рахунків-фактур, квитанцій, цивільно-правового договору.

Так само, позивачкою ОСОБА_1 до позовної заяви додано копії наступних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, зокрема, фіскальних чеків, сертифікату, платіжного рахунку, цивільно-правового договору.

Як вбачається із наведених вище копій письмових доказів, їх зміст викладений іноземною мовою.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Статтею 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» встановлено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Аналогічні положення містить і частина перша статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів».

У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Отже у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином судом встановлено, що додатки, додані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до позовних заяв, викладені іноземною мовою та без долучення їх нотаріально засвідченого перекладу українською мовою.

Відсутність нотаріально засвідченого перекладу доданих позивачами доказів позбавляє суд можливості встановити їх зміст та інформацію, яка в них зазначена, а тому позивачам необхідно подати до суду копії наданих ними документів, викладених іноземною мовою, із перекладом їх українською мовою, який буде нотаріально посвідченим.

Окрім того, додані ОСОБА_2 до позовної заяви докази, зокрема, платіжні рахунки № 27497, № 34716, № 007368, ряд фіскальних чеків та квитанцій, є нечитабельними, що унеможливлює їх прочитання, а тому позивачці ОСОБА_2 необхідно надати якісні копії документів, доданих до позовної заяви.

За таких обставин позивачам на усунення недоліків позовів слід подати до суду по два екземпляри позовної заяви в новій редакції, в якій зазначити свої номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти; ціну позову; підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також позивачам необхідно надати до суду чіткі та читабельні копії усіх документів, доданих ними до позовних заяв, із перекладом їх українською мовою, який буде нотаріально посвідченим.

Згідно з частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 187 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих злочином залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк позовні заяви будуть залишені без розгляду відповідно до вимог частини тринадцятої статті 187 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра