Справа № 216/3100/24
провадження №2/216/1800/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Кравець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19 серпня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №556. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. На протязі останніх двох років, сімейне життя між сторонами ускладнилося, почастішали суперечки, суттєво різняться погляди щодо подальшого виховання та необхідного рівня утримання доньки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного розподілу між сторонами сімейного бюджету та окремого проживання із ОСОБА_2 , який остаточно пішов із родини з лютого 2024 року. Чергові та численні спроби налагодження та примирення не змінили ситуації в родині на краще, що в кінцевому результаті призвело до остаточного рішення розірвання шлюбу та фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення побуту та виховання дитини. Між сторонами постійно виникали напруження у спілкуванні та розбіжності у життєвих поглядах та побутових питаннях. З метою збереження взаємної поваги та дружніх відносин заради дитини та її поваги та любові до обох батьків, сторони остаточно припинили спільний побут з лютого 2024 року. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Поновити сімейно - шлюбні відносини сторони не намагаються та не мають бажання, оскільки кожен має намір влаштувати своє життя по - іншому. Позивач не потребує часу на примирення із відповідачем, оскільки прийняла остаточне рішення про розірвання з ним шлюбу. Крім того, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам та інтересам нашої дитини, що має істотне значення.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає, не проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

19 серпня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №556, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка проживає разом з позивачкою.

На протязі останніх двох років, сімейне життя між сторонами ускладнилося, почастішали суперечки, суттєво різняться погляди щодо подальшого виховання та необхідного рівня утримання доньки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного розподілу між сторонами сімейного бюджету та окремого проживання сторін з лютого 2024 року. Чергові та численні спроби налагодження та примирення не змінили ситуації в родині на краще, що в кінцевому результаті призвело до остаточного рішення розірвання шлюбу та фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення побуту та виховання дитини. Між сторонами постійно виникали напруження у спілкуванні та розбіжності у життєвих поглядах та побутових питаннях. З метою збереження взаємної поваги та дружніх відносин заради дитини та її поваги та любові до обох батьків, сторони остаточно припинили спільний побут з лютого 2024 року. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Поновити сімейно - шлюбні відносини сторони не намагаються та не мають бажання, оскільки кожен має намір влаштувати своє життя по - іншому. Обидва не бажають збереження шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 1211,20 грн.

Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 133, 141, 197, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 19.08.2011 року Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №556, від якого сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_1 .

Суддя М. В. БУТЕНКО