Справа № 758/8383/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 55,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна тітка ОСОБА_2 , яка проживала у АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказаний житловий будинок. Позивач, який є двоюрідним племінником померлої, звернувся у встановлений діючим законодавством строк до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. №3726/02-31 від 07.10.2022 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування постанови нотаріус зазначила, що ОСОБА_1 частково надано до нотарільної контори документи, що підтверджують його родинні відносини з двоюрідною тіткою ОСОБА_2 . Окрім того, відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавиці на зазначений житловий будинок, у зв`язку з тим, що за життя вона не встигла оформити право на спадщину та зареєструвати його відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на наведене, з метою захисту своїх законних прав та інтересів, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023 головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В .

Ухвалою суду від 27.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу за правилами загального позовного провадження.

06.09.2023 від завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. надійшли пояснення, в яких вона вказала, що по суті спору заперечень не має та просить розглядати справу без присутності представника нотаріальної контори.

11.09.2023 від представника відповідача Скляр К.В. надійшов відзив, в якому вона просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки згідно з наказом № 4/02-02 від 11.01.2024 суддю Рибалку Ю.В. відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва.

Ухвалою суду від 25.01.2024 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 22.03.2024 витребувано письмові докази за клопотанням позивача.

18.04.2024 на виконання вказаної ухвали до суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшли копії матеріалів спадкової справи №351/2022 від 24.05.2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок АДРЕСА_1 .

24.05.2022 позивач, як двоюрідний племінник померлої, звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак згідно з постановою нотаріуса №3726/02-31 від 07.10.2022 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між позивачем та його двоюрідною тіткою ОСОБА_2 , а також не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок АДРЕСА_1 .

З матеріалів спадкової справи №351/2022, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_2 , вбачається, що інші імовірні спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Матеріалами справи також підтверджується, що у листопаді 2022 року ОСОБА_2 з метою встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_2 звернувся із відповідною заявою до Подільського районного суду м. Києва та рішенням суду від 15.03.2023 встановлено такий юридичний факт, а саме, встановлено, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

З інформаційної довідки, виданої 28.07.2022 Комунальним підприємством Київської міської ради «КМ БТІ», встановлено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований.

У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням виконкому Подільської ради депутатів трудящих №119 від 08.02.1946 батьку померлої - ОСОБА_5 , було відведено земельну ділянку в АДРЕСА_2 ), що підтверджується також довідкою, виданою Управлінням в справах Архітектури м. Києва №018/475 від 18.09.1946.

У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

На даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з п.78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документ, шо відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом об`єктів не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , вказаний будинок був збудований станом на 14.03.1957.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №5 від 13.12.1995, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що батько померлої ОСОБА_2 набув права власності на вказаний будинок.

Встановлено також, що ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у вказаному будинку з 1966 року, користувалася та управляла таким майном, що підтверджується листом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.08.2022, наявним в матеріалах спадкової справи.

Таким чином, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають ви права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відсутність інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині та виявили бажання її прийняти, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, загальною площею 55,4 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ;

третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 2-Д, .

Повний текст рішення складено 10.06.2024.

Суддя Олена КОВБАСЮК