ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1007/24Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Василенко Л.І.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

представник відповідача адвокат Осадчий Олег Васильович;

особа, що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 17 грудня 2022 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 17 грудня 2022 року складено відповідний актовий запис № 2872.

Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства.

Вважає, що його з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив шлюб, зареєстрований 17 грудня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за № 2872 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвище відповідача ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2872 розірвано.

Шлюб вважати розірваним з моменту набуття рішення законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що під час розгляджу справи судом було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. На даний час, вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства.

Позивач в позовній заяві зазначив, що сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій проти задоволення заявлених позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечує. Просила проводити розгляд справи про розірвання шлюбу без її участі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 08 травня 2024 року подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2023 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Також просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не вжив ніяких заходів для примирення сторін у справі та зробив невірний висновок, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, а подальше життя сторін у шлюбі неможливе.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду в повній мірі відповідає вказаним нормам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2022 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 17 грудня 2022 року складено відповідний актовий запис № 2872.

Звертаючись до суду з позовною заявою (а.с. 1-3) ОСОБА_1 в обґрунтування своїх доводів зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, збереження шлюбу вважає неможливим.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 зазначила, що суд при розгляді справи не допитав її під час судового засідання та не надав час на примирення між сторонами. Саме вказані порушення і є, на думку відповідача, підставою для скасування рішення суду.

Суд апеляційної інстанції під час вирішення спору враховує, що статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині 1 статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 36,51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановленні Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя. Дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не обов`язком.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції суд враховує, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, від позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи без участі сторін (а.с. 17, 19).

У вказаних заявах сторони просили проводити розгляд справи без їх участі. При цьому, відповідач ОСОБА_2 в свої заяві (а.с. 19) вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Тому, враховуючи позицію відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає доводи скарги про те, що суд не допитав її під час розгляду справи в районному суді є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи.

Доводи скаржника про можливість збереження шлюбу за умовами надання сторонам строку на примирення є також необґрунтованими.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, сімейне життя сторін не склалось, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку, що відповідає вимогам ст.ст. 24, 56 СК України.

Підстав для надання сторонам строку для примирення за умов категоричного заперечення позивача проти цього, суд апеляційної інстанції також не вбачає.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи нічим не підтверджено та не наведено підстави, визначені уст. 376 ЦПК України, які б давали привід скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції з`ясував узагальнені причини фактичного припинення шлюбу та мотиви, на підставі яких дійшов правильного висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2024 року без змін.

При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія судді звертає увагу на ту обставину, що розглядаючи спір та ухвалюючи рішення суду, районним судом у вступній та резолютивній частині рішення неправильно зазначено прізвище відповідача у справі «Альтайм» замість правильного ОСОБА_3 , та рік реєстрації шлюбу «2002» замість правильного «2022», що підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

Вказана описка районного суду підлягає виправленню судом першої інстанції шляхом постановлення відповідної ухвали у визначеному ЦПК України порядку.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 липня 2024 року.

Судді