Провадження №2/521/1967/24
12 грудня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач ОСОБА_1 на підставі ордеру на жиле приміщення від 19.04.2013 року № 009405 серії ПР, виданого Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради на підставі розпорядження №220 від 19.04.2013 року, є наймачем квартири АДРЕСА_1 , в якій він зареєстрований з 18.05.2013 року. У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані його син, ОСОБА_3 , а також його дочка ОСОБА_2 . Позивач вказує, що з часу своєї реєстрації у травні 2013 року відповідач ніколи не жила за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2 . Так, з 2013 по 2018 рік відповідач проживала в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , а з лютого 2018 року постійно живе за межами України, а саме в Королівстві Іспанія. Вказує, що реєстрація відповідача за вказаною адресою створює йому труднощі в приватизації квартири, а також він вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг.
Представник ОСОБА_1 в ході розгляду справи позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.
ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавала.
ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні позов підтримав, та просив його задовольнити.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та їх представників, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , знаходиться у комунальній власності.
З ордеру на житлове приміщення №009405 серія ПР від 19.04.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 надано право із сім`єю з трьох осіб на заняття жилого приміщення жилою площею 41.43 кв.м., що складається з ізольованих трьох кімнат за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава для видачі ордера Розпорядження №220 від 19.04.2013 року. Склад сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 17).
Відповідно до відомостей ДНАП ОМР №М1-758-ю/о від 02.01.2024 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с. 31).
Відповідно до Акту про не проживання особи від 04.12.2023 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_4 , завіреного начальником Будинкоуправління №2 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з травня 2013 року (а.с. 18).
Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року також підтвердили допитані у відкритому судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає за зазначеною адресою, що надає позивачу право звертатися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право користування вказаним житлом.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із припиненням права користуванням жилим приміщенням, а тому регулюються Розділом ІІІ Главою 2 Житлового Кодексу УРСР.
Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 , та вважає, що вони є законними, обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.
Задовольняючи позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд зауважує на тому, що зняття з реєстрації місця проживання, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» проводиться відповідними органами реєстрації на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання є дискреційними повноваженнями відповідних органів реєстрації, а рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є безумовною підставою для цих органів щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу УРСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 258-259 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева