Провадження № 2/161/134/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Федоровій В.М.

з участю : представника відповідача ОСОБА_1

представника співвідповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя, третя особа без смостійних вимог на стороні відповідача: Волинська філія ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя», про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки у її виплаті, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки у її виплаті, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 05.10.1988 року він був прийнятий на посаду старшого інженера в групу САПР Волинської філії «Діпромісто» (на даний час Волинська філія ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя). З часу прийняття на роботу працював на різних посадах. Остання займана ним посада інженер 1 категорії, виробничо-технічного відділу Волинської філії «Діпромісто», на якій він працює і в даний час. Його заробіток згідно штатного розпису становив 11480 грн. Зазначає, що продовжує працювати на тій посаді, однак на сьогоднішній день існує заборгованість по заробітній платі. З наданої відповідачем довідки від 14.08.2023 року вбачається, що розмір заборгованості становить 65288,42 грн., відповідач виплатив йому частину заборгованості в розмірі 58199,80 грн. Однак вважає цю суму невірною, оскільки заборгованість по заробітній платі за 26 місяців з окладом 11480 має становити суму в розмірі 179039,91 грн. Також зазначає, що у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати йому має бути виплачений середній заробіток за порушення строків виплати заробітної плати та компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням строків її виплати.

На підставі викладеного просить стягнути з відповідача в його користь 120840,11 грн. заборгованості по зарплаті, 55206,86 грн. середній заробіток за період затримки у виплаті заробітної плати, 22123,70 грн. компенсації за втрату частини грошових доходів, а всього 198170,67 грн.

Ухвалою судді від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві, в якому зазначив, що розрахунок розміру заборгованості по заробітній платі наданий позивачем не відповідає дійсності та суперечить письмовим доказам, які надаються відповідачем. На момент звернення позивача до суду позивачу було перераховано заборгованість по заробітній платі в розмірі 65288,42 грн. , тому заборгованість по виплаті заробітної плати перед позивачем фактично виплачена повністю. Крім того зазначає, що позивачем було отримано довідку про розмір заборгованості із заробітної плати 14.08.2023 року, а з позовом до суду позивач звернувся 21.12.2023 року, тому позивачем у відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України в частині стягнення середнього заробітку за період затримки було пропущено трьохмісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. При цьому позивач не ставить перед судом питання про поновлення строку звернення до суду, не зазначає причини пропущення та поважності його строку. Середній заробіток виплачується роботодавцем за затримку працівнику заробітної плати виключно у разі звільнення працівника. Позивач продовжує працювати у Волинській філії ДП «Діпромісто», тому просив відмовити йому у його стягненні середнього заробітку за безпідставністю. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача 22123,70 грн. компенсації за втрату частини грошових доходів, відповідач заперечує, та зазначає, що розрахунок компенсації за втрату частини доходів зроблений позивачем не відповідає дійсності, тому вірний дійсний розмір компенсації за втрату частини доходів становить 8966,51 грн. Також з довідки про розмір середньої заробітної плати ОСОБА_3 від 13.02.2024 року за № 8 середньомісячна заробітна плата позивача за дванадцять місяців роботи становить 2111,43 грн., він був розрахований виходячи із розміру посадового окладу позивача з урахуванням фактично відпрацьованого часу, режиму роботи ОСОБА_3 в період з червня 2021 року по липень 2023 року. За вказаних обставин просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.10.1988 року ОСОБА_3 був прийнятий на посаду старшого інженера в групу САПР Волинської філії «Діпромісто» (в даний час Волинська філія ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя на підставі наказу № 16-к від 01.06.2011 року (а.с.11).

На підставі наказу № 141-к від 05.10.1988 року, наразі працює на посаді інженеру першої категорії виробничо-технічного відділу Волинської філії «Діпромісто» (а.с.5,6)

Згідно витягу із штатного розпису по Волинській філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя затвердженого наказом № 1/тр від 02.01.2023 року вбачається, що посадовий оклад інженера 1 категорії ОСОБА_3 становить 11480,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до довідки про розмір заборгованості ОСОБА_3 по Волинській філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» № 68/3-3 від 14.08.2023 року та оборотно-сальдової відомості по рахунку :661 за 01.01.2021-31.07.2023, заборгованість по заробітній платі за червень 2021 року по липень 2023 року становить 65288,42 грн. (а.с.7).

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу.

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на 28.09.2023 року заборгованість по заробітній платі в розмірі 65288,42 грн. повністю була виплачена позивачу ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Волинської філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» № 11 від 14.02.2024 р.(а.с.121).

Доказів протилежного позивачем не надано.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

З матеріалів справи судом встановлено, позивач ОСОБА_3 продовжує працювати у Волинської філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» на посаді інженера 1 категорії, не звільнявся та звільнений не був, тому вимога про стягнення середнього заробітку за період затримки у виплаті заробітної плати при звільненні не підлягає до задоволення (ст.117 КЗпП).

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (із змінами та доповненнями), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індекс інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

З розрахунку суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, наданої Волинською філією ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» від 12.02.2024 року вбачається, що позивачу підлягає до виплати сума компенсації в розмірі 8966,51 грн., тому суд з таким розрахунком погоджується.

Щодо застосування строку позовної давності до даних вимог, то вони не пропущені з урахуванням того, що право на звернення до суду з даними вимогами слід відраховувати з дати проведення розрахунку по заробітній платі, а саме з 28.09.2023 року .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, у зв`язку з чим судовий збір з відповідача у розмірі 1187,43 грн. підлягає стягненню у дохід держави.

Керуючись ст.ст.10, 12, 60,77, 78, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст.47,115,116 ,117,233 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконяна користь ОСОБА_3 8966 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 51 коп. компенсації за втрату частини грошових доходів.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя в користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя», адреса 01133, місто Київ, вул.Лесі Українки,26, .

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Волинська філія ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя», адреса: 43000, м.Луцьк, вул.Кременецька,38, код ЄДРПОУ 0249776.

Повний текст рішення виготовлено 15.04.2023 року .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська