Житомирський апеляційний суд
Справа №278/4365/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 16 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Галацевич О.М.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/4365/21 за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , Державного реєстратора Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Добринчук Віти Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Кононенко Аллу Анатоліївну,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Добринчук Віти Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Просив: визнати незаконним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15 травня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1300 га за кадастровим номером :05:001:0476, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; скасувати рішення державного реєстратора Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Добринчук Віти Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 47181776 від 04 червня 2019 року та внесений на підставі нього реєстраційний запис про право власності: 31841575, дата державної реєстрації 29 травня 2019 року; форма власності приватна; власник: ОСОБА_2 ; розмір частки: 1/1; об`єкт: земельна ділянка, кадастровий номер :05:001:0476, площа 0,1300 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 26 квітня 2019 року; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0476 площею 0,1300 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Позов обґрунтований тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0055 та будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які подаровані йому ОСОБА_3 на підставі договорів дарування від 26 червня 2019 року. Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0476, яка належить суміжному землекористувачу його сусіду ОСОБА_2 , накладається на його земельну ділянку, що позбавляє його повноцінно розпоряджатися своєю власністю. Рішенням двадцять восьмої сесії сьомого скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15 травня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1300 га за кадастровим номером :05:001:0476 за адресою: АДРЕСА_1 . Наполягає на тому, що Березівською сільською радою рішення прийнято з порушенням Конституції України, всупереч вимогам законодавства та з порушенням встановленого порядку приватизації земельних ділянок державної та комунальної власності, а тому підлягає скасуванню. Так, у матеріалах проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,1300 га за адресою: АДРЕСА_1 , міститься акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому відсутній підпис суміжного землекористувача ОСОБА_3 щодо погодження меж та площі земельної ділянки, яка відводилася ОСОБА_2 , що є грубим порушенням при погодженні проєкту землеустрою сільською радою. При порівнянні планів земельних ділянок, що вказані у схемі розташування земельної ділянки, розробленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , встановлено, що конфігурація та межі земельних ділянок не співпадають, а саме: до площі земельної ділянки ОСОБА_2 включено частину його (позивача) земельної ділянки площею 0,0052 га, яка не відноситься до домоволодіння ОСОБА_2 . Внаслідок цього відповідачу передано у власність земельну ділянку площею 0,1300 га, що фактично використовувалася власником будинку АДРЕСА_2 . У викопіюванні з кадастрового плану (інвентаризація земель с. Березівка Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області) домоволодінню ОСОБА_2 було відведено у користування земельну ділянку загальною площею 0,1250 га, а не 0,1300 га, що доводить фактичне самозахоплення відповідачем частини його земельної ділянки площею 0,0052 га та незаконність рішення Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Самовільне користування відповідачем частиною його ділянки площею 0,0052 га також підтверджується схемою розташування земельної ділянки, яка виконана сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 . Отже, на його погляд, рішення органу місцевого самоврядування від 15 травня 2019 року суперечить вимогам діючого законодавства, є таким, що винесене без належних правових підстав та з суттєвим перевищенням компетенції, що є підставою для визнання його незаконним та скасування в судовому порядку. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. У зв`язку з тим, що на підставі оспорюваного рішення державним реєстратором проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку, остання відповідно до ст.21 ЦК України, ст.152 ЗК України та ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Кононенко А.А. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що в 2002 році спірна земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на землю, виданого 18 листопада 2002 року, де площа земельної ділянки становила 0,1997 га. ОСОБА_5 подарував вказану земельну ділянку ОСОБА_3 , яка сформованою не була, оскільки їй не був присвоєний кадастровий номер. За зверненням ОСОБА_3 землевпорядником були визначені координати та сформовано площу земельної ділянки 0,2006 га, присвоєно кадастровий номер та видано новий державний акт на земельну ділянку, зареєстровано в Державному земельному кадастрі. У наступному вказану земельну ділянку ОСОБА_3 відчужила йому на підставі договору дарування від 26 червня 2019 року №617. Він набув право власності на сформовану земельну ділянку площею 0,2006 га, а не на земельну ділянку площею 0,1997 га, як вважав суд першої інстанції, та спір стосується саме земельної ділянки площею 0,2006 га. Земельна ділянка площею 0,1997 га перестала існувати, як об`єкт цивільних прав, оскільки остання не була сформованою належним чином, кадастровий номер їй не присвоювався, а тому твердження суду першої інстанції, що право приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка наразі належить йому, закріплено лише на 0,1997 га не має значення для правильного вирішення справи, оскільки ОСОБА_3 подарувала сформовану земельну ділянку площею 0,2006 га, на яку у неї виникло право власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку. Рішенням двадцять восьмої сесії сьомого скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15 травня 2019 року передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:001:0476, за адресою АДРЕСА_1 . Оспорюване рішення органу місцевого самоврядування прийнято на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розробленого в 2017 році. В матеріалах проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,1300 га, міститься акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому відсутній підпис суміжного землекористувача ОСОБА_3 щодо погодження меж та площі земельної ділянки, яка відводилася ОСОБА_2 , що є грубим порушенням при погодженні проєкту Березівською сільською радою. При порівнянні планів земельних ділянок, що вказані у схемі розташування земельної ділянки, розробленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , встановлено, що конфігурація та межі земельних ділянок не співпадають, а саме до площі земельної ділянки ОСОБА_2 включена частина його земельної ділянки площею 0,0052 га, яка не відноситься до домоволодіння ОСОБА_2 . Внаслідок цього, ОСОБА_2 у власність передано земельну ділянку площею 0,1300 га, що фактично використовувалася власником будинку АДРЕСА_2 . Крім того, висновком експерта, за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08 лютого 2023 року, встановлено, що при порівнянні координат окружної межі поворотних точок земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :05:001:0476, яка належить ОСОБА_2 , фактичного користування (чорний колір) з координатами Державного земельного кадастру (червоний колір) видно (схема 7), що межі ділянок не відповідають: із західної сторони накладення на суміжного землекористувача 1,12 м - 0,82 м; з південної сторони накладення на суміжного землекористувача 1,06 м-0,51 м. Також експертним висновком визначено, що площа фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 з кадастровим номером :05:001:0476 становить 0,1358 га, а площа фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :05:001:0055 становить 0,1925 га. Експертом встановлено, що існує накладання на суміжного землекористувача ( АДРЕСА_2 ) та площа його земельної ділянки становить 0,1925 га, а не 0,2006 га, як зазначено у правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Отже, ОСОБА_2 у власність передана земельна ділянка площею 0,1300 га, що фактично використовувалася власником будинку АДРЕСА_2 . На думку скаржника, вказане свідчить, що рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15 травня 2019 року в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1300 га з кадастровим номером :05:001:0476 за адресою: АДРЕСА_1 , суперечить вимогам земельного законодавства, є таким, що винесене без належних правових підстав та з суттєвим перевищенням компетенції, що є підставою для визнання його незаконним та скасування в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає його справедливим. Посилається на те, що даними з Державного земельного кадастру та висновком судової земельно-технічної експертизи підтверджується, що належна йому земельна ділянка не накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , а згідно з правовстановлюючих документів відстань між зазначеними земельними ділянками складає 7,66-17,87 метрів. Користування ним земельною ділянкою у фактичних на теперішній час межах не порушує законних прав та інтересів ОСОБА_1 щодо земельної ділянки останнього. Стороною позивача не доведено, що внаслідок фактичного користування ним належною йому на праві власності земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0476 відбувається порушення прав позивача щодо користування належною останньому земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0055. Земельна ділянка ОСОБА_1 не межує з належною йому земельною ділянкою, оскільки між цими земельними ділянками існує значна відстань. Цю обставину підтвердила судова земельно-технічна експертиза, призначена судом за клопотанням сторони позивача. Згідно з правовстановлюючих документів відстань між його земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_1 складає 7,66 - 17,87 метрів. Натомість у порушення документації із землеустрою на земельну ділянку, а саме цей документ є правовстановлюючим документом на земельну ділянку, позивач ОСОБА_1 чи попередній власник належної нині йому земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0055 самовільно змістили її межі у бік його (відповідача) земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0476. За договором дарування ОСОБА_3 набула 27 листопада 2006 року від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1997 га, тобто фактично такою ж площею, якою нині володіє позивач ОСОБА_1 . Натомість у технічному завданні на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності ОСОБА_3 у кадастровому плані земельної ділянки, висновках райвідділу земресурсів та райвідділу містобудування і архітектури, акті про передачу на збереження власнику земельної ділянки довгострокових межових знаків зазначено площу 0,2006 га. За рахунок чого і на яких підставах у ході виготовлення технічної документації площа земельної ділянки зросла з 0,1997 га до 0,2006 га інформації у матеріалах технічної документації не має, а сторона позивача пояснити цього у судовому засіданні не змогла. Незаконне збільшення площі земельної ділянки з 0,1997 га до 0,2006 га з кадастровим номером :05:001:0055 позивач ОСОБА_1 намагається легалізувати через суд. Окрім того, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0055 із усіх боків межує із землями ОСОБА_6 , що підтверджується доданим до позовної заяви кадастровим планом. Тобто позивач навіть не є суміжним із ним землекористувачем. Отже, доводи позивача про часткове накладення його (відповідача) земельної ділянки на земельну ділянку позивача є надуманими, відтак права останнього ним або іншими відповідачами не порушені.

Від інших відповідачів відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.113-114,115,119 т.2). Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кононенко А.А. спрямувала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Березівська сільська рада Житомирського району Житомирської області також надіслала лист про проведення судового засідання без представника сільської ради. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до положень частини третьої ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений положеннями ст.118 ЗК України. Так, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову (частини перша та друга ст.118 ЗК України).

Частиною першою ст.125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частинами першою, другою ст.152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини третьої ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша ст.155 ЗК України).

Відповідно до положень ст.55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

За аналогічною процедурою вирішується питання відновлення меж земельної ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої ст.90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ст.198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Статтею 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина п`ята ст.158 ЗК України).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_5 27 листопада 2006 року подарував ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1997 га на території села Березівка Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області для обслуговування жилого будинку, що підтверджується копією договору дарування від 27 листопада 2006 рок, який посвідчений у нотаріальному порядку (а.с.139 т.1).

Відповідно до п.4 договору дарування, земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю IV-ЖТ №014855, виданого Березівською сільською радою Житомирського району та області 18 листопада 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №356.

Регіональним виробничим приватним підприємством «Житомирземпроект» на замовлення ОСОБА_3 у 2007 році розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 в межах села Березівка Житомирського району (а.с.133-147 т.1). Проте, у технічному завданні на розробку технічної документації із землеустрою, кадастровому плані земельної ділянки, висновку Житомирського районного відділу земельних ресурсів та Житомирського районного відділу містобудування та архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки, що передається у власність гр. ОСОБА_3 , площа земельної ділянки зазначена 0,2006 га (а.с.142,145,146 т.1).

Із інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 08 листопада 2021 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка з кадастровим №:05:001:05055 площею 0,2006 га належать позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності. Вказаний факт також підтверджується і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.27,29-32 т.1).

Позивач ОСОБА_1 набув право приватної власності на будинок та земельну ділянку на підставі договорів дарування від 26 червня 2019 року, які посвідчені приватним нотаріусом Бондарчук Н. В., зареєстровані в реєстрі за №616 та №617.

Рішенням 16 сесії 7 скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою» відповідачу ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель громадської та житлової забудови площею 0,1300 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.13 т.1).

ФОП ОСОБА_7 у 2017 році на замовлення ОСОБА_2 виготовлений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який 15 травня 2019 року затверджений рішенням 28 сесії 7 скликання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.10-11 т.1). Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1300 га з кадастровим номером :05:001:0476 із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 08 листопада 2021 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області із кадастровим номером :05:001:0476 площею 0,1300 га (а.с.28 т.1).

Згідно з частиною першою ст.103 ЦПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу в разі, якщо сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до висновку судового експерта Ткач О.Ю. від 08 лютого 2023 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №63-Е/23, експертом зроблені наступні висновки: по питанню №1: площа земельної ділянки згідно з даним Державного земельного кадастру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :05:001:0476 становить 0,1300 га; площа фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 0,1358 га; по питанню №2: порівняти межі земельних ділянок за координатами окружної межі поворотних точок згідно даних Державного земельного кадастру за кадастровими номерами :05:001:0476 та :05:001:0055 можливості немає (а.с.200-224 т.1).

Із дослідницької частини висновку судової земельно-технічної експертизи від 08 лютого 2023 року №643-Е/23 прослідковується, що площа фактичного користування земельною ділянкою відповідачем ОСОБА_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 0,1358 га, при тому, що площа земельної ділянки згідно з даними Державного земельного кадастру земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :05:001:0476 становить 0,1300 га (а.с.216 т.1). Площа фактичного користування земельною ділянкою позивача ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 0,1925 га, при тому, що площа земельної ділянки згідно з даними Державного земельного кадастру земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :05:001:0055 становить 0,2006 га (а.с.221 т.1).

Проте, як зазначалося вище, ОСОБА_3 набула у 2006 році за договором дарування право власності на земельну ділянку, яка нині належить позивачу ОСОБА_1 , на 0,1997 га, але технічна документація із землеустрою на вказану земельну ділянку розроблена ОСОБА_3 площею 0,2006 га. При цьому, матеріали справи не містять рішень органу місцевого самоврядування про збільшення площі земельної ділянки ОСОБА_3 з 0,1997 га до 0,2006 га.

При дослідженні координат окружної межі поворотних точок земельної ділянки, яка належить відповідачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , із кадастровим номером :05:001:0476, експертом встановлено, що межі фактичного користування (чорний колір) координатам Державного земельного кадастру (червоний колір) не відповідають: із західної сторони накладення на суміжного землекористувача 1,12 м-0,82 м; з південної сторони накладення на суміжного землекористувача 1,06 м-0,51 м (схема №7).

При дослідженні ж координат окружної межі поворотних точок земельної ділянки, яка належить позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , із кадастровим номером :05:001:0055, експертом встановлено, що межі фактичного користування (чорний колір) координатам Державного земельного кадастру (червоний колір) не відповідають: межа земельної ділянки згідно з ДЗК проходить через житловий будинок та зміщена на південний захід на 7,66 м-17,87 м-22,77 м-13,08 м (схема №8). Встановивши таку істотну невідповідність щодо земельної ділянки позивача експерт припустила, що розробником землевпорядної документації, згідно з якою формувалася земельна ділянка, були неправильно визначені координати поворотних точок окружної межі земельних ділянок.

Приймаючи до уваги такі обставини, порівняти межі земельних ділянок за координатами окружної межі поворотних точок згідно даних Державного земельного кадастру за кадастровими номерами :05:001:0476 та :05:001:0055 можливості немає.

Отже, висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08 лютого 2023 року №63-Е/23 встановлено, що має місце порушення меж та накладення земельних ділянок як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 .

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що причиною накладення суміжних земельних ділянок сторін є помилки, допущені при розробленні землевпорядної документації саме щодо земельної ділянки, яка належить відповідачу ОСОБА_2 та належними і допустимими доказами не доведено, що саме за рахунок неналежного фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 (фактична площа користування збільшена у порівнянні з встановленою документально) відбувається фактичне користування земельною ділянкою ОСОБА_1 .

За положеннями частини шостої ст.81 ЦПК України доказування ґрунтуватися на припущеннях не може, а тому доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, позов у частині визнання незаконним та скасування рішення Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15 травня 2019 року є необґрунтованим, оскільки обставини, на які послався ОСОБА_1 , не можуть бути підставою для скасування оспореного рішення сільської ради та скасування за відповідачем ОСОБА_2 реєстрації права власності на його земельну ділянку. Протилежне може позбавити відповідача права власності на земельну ділянку, що є недопустимим та суперечить положенням ст.153 ЗК України, відповідно до вимог якої власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів про порушення прав позивача, а також того, що вони порушені саме внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Із огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та переоцінці доказів, яким суд першої інстанції надав правильну оцінку у відповідності до положень ст.89 ЦПК України, додаткового правового обґрунтування не потребують.

При цьому апеляційний суд ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії»).

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Кононенко Аллу Анатоліївну, залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: