Справа № 161/6808/22 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/383/24 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування відмовлено.

У січні 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що до закінчення судових дебатів та за весь час судового розгляду вищевказаної справи її довірителем відповідачем ОСОБА_1 здійснено витрати на професійну правничу допомогу: адвоката АО «Західноукраїнської правничої компанії» Саварин С.С. на загальну суму 9000 грн; адвоката АБ «Гресько та партнери» Греська В.В. на суму 5000 грн; адвоката Михайлюк А.Р. на суму 5000 грн, яка їй була надана на підставі укладених договорів про правову допомогу.

У зв`язку із наведеним представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь її довірителя ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі на професійну правничу допомогу у розмірі 19000 грн.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2024 року заяву представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати, понесені останньою на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн.

Вважаючи додаткове рішення суду першої інстанції незаконним, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано весь обсяг наданої правової допомоги адвокатів, а тому помилково не задоволено заяву у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн, суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та відповідає об`єму і складності наданих правничих послуг адвокатами.

Такий висновок суду є правильний.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті цього Кодексу визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат на правничу допомогу понесених відповідачем ОСОБА_1 її представником ОСОБА_2 було надано:

- договір про правничу допомогу адвоката АО «Західноукраїнська правнича компанія» Саварин С. С. від 30 серпня 2022 року; додаток до договору про правничу допомогу від 30 серпня 2022 року; додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги від 30 серпня 2022 року; квитанція № 076207 від 06 вересня 2022року на суму 6000 грн; квитанція №076208 від 24 квітня 2023 року на суму 3000 грн;

- договір №7/2023 про надання правової допомоги адвоката АБ «Гресько та партнери» Греська В.В. від 27 квітня 2023 року; додаткова угода до договору про надання правової допомоги № 7/2023 від 27 квітня 2023 року; акт приймання передачі послуг №7/2023/1 від 26 травня 2023 року; розписка про отримання авансу у сумі 5000 грн. від 27 квітня 2023 року;

- договір №05/05/23 від 31 травня 2023 року адвоката Михайлюк А.Р.; детальний опис наданих послуг від 19 грудня 2023 року; акт про прийняття-передачі наданих послуг від 19 грудня 2023 року; розписка про отримання коштів у сумі 5000 грн від 31 травня 2023 року (т. 2 а.с. 127-139).

Із зазначених письмових доказів встановлено, що витрати, які понесла відповідач ОСОБА_1 , в сумі 5000 грн за надання їй правничих послуг адвокатом Греськом В. В., слід вважати непідтвердженими, оскільки відсутні будь-які дані про фактично виконану роботу та реальне надання юридичних послуг цим адвокатом.

Також, із наведених вище письмових доказів слідує, що адвокатом Саварин С. С., на виконання договору про правничу допомогу укладеного з відповідачем ОСОБА_1 , було підготовлено: відзив на позовну заяву, письмові заяви та клопотання про витребування доказів та прийнято участь в одному із судових засідань, що відбулося 08 березня 2023 року і тривало 25 хв.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Отже наведене, на думку колегії суддів, свідчить про те, що суд першої інстанції, ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсяг наданих правничих послуг, приймаючи до уваги думку позивача ОСОБА_3 , який визнав понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати на правову допомогу надану адвокатом Михалюк А. Р., на суму 5000 грн, дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви на відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення прийняте судом першої інстанції у відповідності з вимогами цивільного процесуального законодавства і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді