Справа № 939/2911/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 087.

01 грудня 2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 087 від 18 травня 2021 року.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 087 від 18 травня 2021 року.

Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 115 850,04 грн., яка складається з: 5900 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 109 950,04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 67 881,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5900 грн.; заборгованість за відсотками 61 981,86 грн.

04 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4102261.

30 грудня 2021 року було укладено договір № 30-12/2021-21, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4102261 від 04 травня 2021 року.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4102261 від 04 травня 2021 року.

Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 27 943,29 грн. з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 639 грн. - сума заборгованості за відсотками, 262,87 грн. інфляційні збитки, 41,42 грн. 3% річних.

Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 95 825,15 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов.

11 грудня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому він просив в позові відмовити, зазначив, що за вказаними договороми минув строк позовної давності, яка встановлюється у три роки ч.1 ст. 258 ЦК України. Вважає, що розрахунок заборгованості позивача не відповідає нормам ЦПК, він (відповідач) не був повідомлений належним чином про відступлення права вимоги за вищевказаними договорами, позивач також включив суму витрат на правову допомогу, якою вводить суд в оману щодо його сплати, оскільки за реєстраційним номером облікової картки платників податків НОМЕР_1 відсутні відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , відповідно до ЦПК України не передбачено відшкодування юридичній особі витрат на юридичні послуги, надані їй іншим, ніж адвокат, також позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору, про наявну заборгованість і суму заборгованості він дізнався виключно із ухвали суду. Докази надані позивачем та розрахунок заборгованості є недостовірними.

23 грудня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте частково не погоджується з розміром нарахованих відсотків та судових витрат, щодо посилання відповідача на пропущення строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом, такі твердження є необґрунтовуваними і заява не підлягає задоволенню, повідомлення боржника, щодо відступлення прав вимоги, здійснювалось первісним кредитором відповідно до умов укладених договорів. В розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована, нарахування відсотків здійснювались у межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору. Позивач не нараховував пеню, неустойку та інші штрафні санкції за невиконання умов договору, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є незаконним, а її розмір розумним та справедливим.

Судом встановлено, що 18 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 087. Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 грн., орієнтовний строк повернення якого - 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,4 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, та збільшенням процентної ставки, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту /а.с.20-22,23,24-25/.

01 грудня 2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 087 від 18 травня 2021 року /54-56/.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 087 від 18 травня 2021 року /а.с.67-69,70/.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по вказаному договору складає 115 850,04 грн., що включає: 5900 грн. заборгованість за тілом кредиту, 109 950,04 грн. заборгованість за відсотками /а.с.53/.

Згідно розрахунку заборгованості відповідач по вказаному договору здійснив оплату відсотків на рахунок кредитора 23 травня 2021 року 974,70 грн. /а.с.44/.

04 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 4102261 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9000 грн., строком кредитування 19 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 0,57% в день /а.с.27-31,32-34/.

30 грудня 2021 року було укладено договір № 30-12/2021-21 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4102261 від 04 травня 2021 року /а.с.59-61/.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4102261 від 04 травня 2021 року /а.с.67-69,70/.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по вказаному договору складає 27 943,29 грн. з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 639 грн. - сума заборгованості за відсотками, 262,87 грн. інфляційні збитки, 41,42 грн. 3% річних /а.с.52/.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України «Про електроннукомерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електроннукомерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України«Про електроннукомерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з абз. другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на те, що факт підписання сторонами кредитних договорів та отримання відповідачем грошових коштів не спростований, то суд вважає вказані договори укладеними і що між сторонами досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов вказаних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, яка складається із суми позики: за договором, укладеним з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 087 від 18 травня 2021 року - 5900 грн., за договором, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», № 4102261 від 04 травня 2021 року - 9000 грн. /а.с. 20-22,23,24-25, 27-31,32-34/.

Вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах в загальній сумі становить 14 900 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.

За положеннями статтей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язани й повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладених між фінансовими установами та відповідачем кредитних договорів дані фінансові установи надали позичальнику суми позики, а останній зобов`язувався повернути надані позики у повному обсязі у визначені договорами строки: за договором, укладеним ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 087 від 18 травня 2021 року - до 02 червня 2021 року, за договором, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», № 4102261 від 04 травня 2021 року - до 23 травня 2021 року.

Таким чином, позикодавці відповідно до ст.1048 ЦК України мали право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування: за договором, укладеним з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 087 від 18 травня 2021 року - до 02 червня 2021 року, за договором, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», № 4102261 від 04 травня 2021 року - до 23 травня 2021 року, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування /а.с.52,53/.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Колект Центр», як правонаступником позикодавців, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позиками за період: за договором, укладеним 18 травня 2021 року з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 087 з 03 червня 2021 року по 10 січня 2023 року, за договором, укладеним 04 травня 2021 року з ТОВ «Авентус Україна», № 4102261 з 24 травня 2021 року по 10 січня 2023 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі: за договором, укладеним 18 травня 2021 року з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 087 1321,60 грн. , за договором, укладеним 04 травня 2021 року з ТОВ «Авентус Україна», № 4102261, відповідачем сплачено відсотки у повному розмірі 974,70 грн., передбаченому умовами договору.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаних кредитних договорів належним чином не виконував, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами : № 087 від 18 травня 2021 року в загальному розмірі 7221,60 грн., що складається із: 5900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1321,60 грн. - заборгованість за відсотками, № 4102261 від 04 травня 2021 року в загальному розмірі 9304,29 грн., що складається із: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 262,87 грн. - інфляційні збитки, 41,42 грн. - 3% річних.

Згідно із ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов ТОВ «Коллект центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 417,76 грн., виходячи з розрахунку: 16 525,89 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 95 825,15 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а також на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 517,37 грн., виходячи з загального розміру 3000 грн. (16 525,89 грн. х 3000 грн. / 95825,15 грн.), що, на думку суду, відповідає ступеню складності справи, загального часу, витраченого адвокатом на підготовку та участь у розгляді даної справи (справа спрощеного провадження), співмірно розміру стягнутих сум.

Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість:

- за кредитним № 087 від 18 травня 2021 року в розмірі 7221 (сім тисяч двісті двадцять одна) гривня 60 копійок;

- за кредитним договором № 4102261 від 04 травня 2021 року в розмірі 9304 (дев`ять тися триста чотири) гривні 29 копійок, а всього в загальній сумі 16 525 (шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 89 копійок.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 417 (чотириста сімнадцять) гривень 76 копійок, та на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 517 (п`ятсот сімнадцять) гривень 37 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч