РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу зазаявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Руда Любов Ярославівна про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою, просить ухвалити рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 17 липня 1996 р. за №ЛО4825 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . По його смерті відкрилась спадщина. Приватним нотаріусом Рудою Любов Ярославівною відкрито спадкову справу, про що видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76558968 від 10.04.2024 р. Згідно паспорта громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище українською « ОСОБА_6 », прізвище російською « ОСОБА_7 ». В свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 17 липня 1996 р. за адресою АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1996 р. зазначено власників квартири: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_1 згідно паспорта громадянки України та згідно будинкової книги, зареєстрована і проживає у вищевказаній квартирі з 1958 р., є співвласником квартири. Оскільки приватизація здійснена щодо осіб, зареєстрованих у квартирі. У будинковій книзі, згідно якої відбувалась приватизація, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Львівський р-н, с. Дубровиця, зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 - зазначена вірно. Жодних інших осіб з прізвищем « ОСОБА_6 » в квартирі ніколи не було зареєстровано. Однак у свідоцтві про право власності на квартиру, прізвище з російської було некоректно перекладено на українську. Замість російського « ОСОБА_7 », що українською « ОСОБА_6 » (згідно паспорта громадянки України ОСОБА_1 ) як жіночий рід українського слова « ОСОБА_7 » зазначено « ОСОБА_6 ». Тобто особа, яка складала свідоцтво про право власності не перекладала прізвище з російської на українську, а зазначила жіночий рід слова «Чорний» - « ОСОБА_6 ». При цьому прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » вказано правильно. В паспорті громадянки України, виданому в 1999 році прізвище з російської « ОСОБА_7 » зазначено українською « ОСОБА_6 ». А в свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , яке видано виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів в 1996 році, переклад з російської на українську не здійснювався і помилково зазначено прізвище « ОСОБА_6 ». При видачі даного свідоцтва була допущена помилка, яка перешкоджає ОСОБА_1 вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Внаслідок такої помилки, виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Через невідповідність прізвища у свідоцтві про право власності на квартиру та у паспорті громадянки України, виникли складнощі з оформленням спадщини ОСОБА_5 . Оскільки один із співвласників ОСОБА_1 не може підтвердити своєї особи, як співвласниці. І нотаріус не може оформити спадщини, оскільки внести зміни у правовстановлюючий документ, виданий в 1996 році, неможливо. А тому виникла необхідність звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 17 липня 1996 р. №ЛО4825.

У судове засідання заявник не з`явилась, заявою до суду просить справу розглядати у її відсутності.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Руда Любов Ярославівна, у судове засідання не з`явилась, заявою до суду просить справу розглядати у її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 17 липня 1996 р., виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено власників квартири: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно долученої до матеріалів справи копії будинкової книги заявниця, ОСОБА_1 , згідно паспорта громадянки України та згідно будинкової книги, зареєстрована і проживає у вищевказаній квартирі з 1958 р., жодних інших осіб з прізвищем « ОСОБА_6 » в квартирі ніколи не було зареєстровано, а також те що приватизація здійснена щодо осіб, зареєстрованих у квартирі.

Судом встановлено, що невідповідність прізвища у свідоцтві про право власності на квартиру та у паспорті громадянки України, зумовили складнощі з оформленням спадщини ОСОБА_5 , оскільки один із співвласників ОСОБА_1 не може підтвердити своєї особи, як співвласниці. Нотаріус не може оформити спадщини, оскільки внести зміни у правовстановлюючий документ, виданий в 1996 році, неможливо.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.12 Постанови N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Досліджуючи подані заявником документи, оцінюючи в сукупності подані докази, судом встановлено, що в правовстановлюючому документі допущено очевидну помилку при написанні прізвища заявника. Тому, на думку суду, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності правовстановлюючого документу.

Таким чином, суд дійшов висновку про підставність заяви та задовольняє таку.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Руда Любов Ярославівна про встановлення факту, що має юридичне значення- задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 17 липня 1996 р. за №ЛО4825, на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Нор