Справа № 134/2177/24
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Швець Л.В.,

при секретарі судового засідання Франко О.Г.,

за участю: особи, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Мельника О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тульчинський відділ державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Мельник О.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить: поновити строк звернення до суду із скаргою на постанову державного виконавця; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бакірової Сніжани Сергіївни від 01.11.2024 року у виконавчому провадженні № 60270521 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Скарга вмотивована тим, що Тульчинським відділом державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснюється примусове виконання рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки в розмірі частини зі всіх його видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В рамках вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бакіровою С.С. 01.11.2024 року була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Дана постанова не була вчасно надіслана боржнику, та про її існування він дізнався випадково, коли його зупинили працівники поліції. Пізніше він зв`язався із державним виконавцем, яка надала йому ідентифікатор доступу до виконавчого провадження та ознайомився із оскаржуваною постановою. Боржник на постійній основі за договорами про надання соціальних послуг з догляду здійснює догляд за особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися і самообслуговуватися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися і самообслуговуватися та є особою з інвалідністю 1-Б групи загального захворювання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для догляду постійно користується транспортним засобом марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема щоб возити їх до лікарні, їздити за продуктами та ліками. Тому оскаржувана постанова державного виконавця порушує і права самого боржника і інтереси осіб, за якими ОСОБА_1 здійснює догляд та є неправомірною в силу статті 71 частини 10 Закону України «Про виконавче провадження». Тому просить суд визнати дану постанову протиправною та скасувати її.

17.12.2024 року ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області скарга була призначена до розгляду.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні повністю підтримали скаргу з наведеній у ній підстав. ОСОБА_1 пояснив, що він має посвідчення водія. На даний час він здійснює догляд за особами, які є його родичами, зокрема ОСОБА_4 є його рідною тіткою, а ОСОБА_3 є її чоловіком. Догляд за ними він здійснює уже понад 7 років, однак із зміною законодавства з 2022 року він доглядає за ними на підставі договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі. Донька їх померла два роки назад, інших родичів не має у них, які би мали можливість доглядати за ними. Право на керування транспортними засобами йому необхідно, так як вказані особи є з порушеннями функціями ходи та самообслуговування, їх потрібно постійно возити в лікарні, на масажі, більше це стосується ОСОБА_4 , яка є і інвалідом першої групи пожиттєво. ОСОБА_3 після інсульту і він малорухливий. Він з ними постійно проживає в одній квартирі, оскільки їм постійно потрібний догляд, зокрема і накормити і прибрати за ними. Про те, що відкрито виконавче провадження він не знав, на його адресу за місцем реєстрації ніякі листи не приходили, за вказаною адресою проживають його батьки, вони би його повідомили про наявність листів. Зокрема наголосив, що адреса, яка вказана у постанові про відкриття виконавчого провадження, так і в постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, йому не відома, за тією адресою він ніколи не проживав і не був зареєстрований. На даний час він проживає у місці Києві. Дружині постійно висилав гроші на дитину, однак вона їх не оформляла як аліменти, з нею спілкується і на даний час, однак вона його не повідомляла, що є виконавче провадження. Про те, що відносно нього є обмеження у праві керування транспортними засобами він взнав від працівника поліції, який його зупинив на блок посту, однак при перевірці в додатку «Дія», була відсутня інформації про виконавчі провадження відносно нього. Тому просив строк звернення до суду із вказаною скаргою поновити.

Представник скаржника підтримав підстави викладені у скарзі і в клопотанні про поновлення строку для звернення до суду із скаргою. Зазначив, що скаржник здійснює догляд на постійній основі за інвалідом і йому право на керування транспортними засобами дуже потрібно, оскільки особи, за якими він здійснює догляд є особами із порушеннями функціями ходи та самообслуговування, зокрема ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи, що згідно із Законом України «Про виконавче провадження» до боржника не може бути застосовано обмеження у праві на керування транспортними засобами. ОСОБА_1 не знав про відкрите виконавче провадження. Разом з тим зазначив, що адреса, яка вказана у виконавчому провадженні не відповідає адресі, за якою боржник зареєстрований. На даний час питання заборгованості по аліментах буде вирішуватися.

Від Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист про слухання даної скарги без участі представника відділу. При вирішенні вимоги скаржника покладаються на розсуд суду. Разом з тим зазначили, що надати матеріали виконавчого провадження за № 60270521 для огляду в судовому засіданні не мають можливості у зв`язку з призупиненням роботи основних систем Міністерства юстиції через най масштабнішу кібератаку на урядові сайти.

Стягувач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, що не перешкоджає розгляду даної скарги.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 09.10.2019 року у Тульчинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 60270521 на підставі виконавчого листа № 134/1038/18, який виданий 29.10.2018 року Крижопільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки 28.08.2014 року в розмірі частини зі всіх його видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

01.11.2024 року у даному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бакіровою С. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Дана постанова винесена відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . Постановою встановлено, що пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист № 134/1038/18, виданий 29.10.2018 року, який виданий Крижопільським районним судом Вінницької області; постановою від 09.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60270521 з вказаного виконавчого документа; з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів 101508 гривень, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.11.2024 року за період з 01.03.2022 року по 01.11.2024 року, перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Постановлено: встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 134/1038/18, виданого 29.10.2018 року.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, у тому числі й до Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Відповідно до пунктів 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За правилами Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Частиною 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік обмежень у застосуванні тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, зокрема таке обмеження не може бути застосовано в разі: 1) воно позбавляє боржника основного законного джерела засобів до існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно з договору № 16-1 від 30.08.2024 року надає соціальні послуги з догляду на професійній основі ОСОБА_3 , особі, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися та згідно із договору 17-2 від 29.11.2024 року надає соціальні послуги з догляду на професійній основі ОСОБА_4 , особі, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Дані договори укладені на рік між зазначеними особами та Управлінням соціальної та ветеранської політики Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. У договорах перелічені заходи у межах надання послуг, які надаватимуться отримувачу, одним із таких заходів є зокрема супроводження (супровід) отримувача соціальних послуг в поліклініку, на прогулянку, тощо (разове доручення за потреби).

Згідно довідки № 35-Ж-688/03-33 від 13.11.2024 року, яка видана Управлінням соціальної та ветеранської політики Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , отримує компенсацію, призначену з догляду, які надавались та надаються згідно договорів: № 16 від 01.12.2022 року та № 16-1 від 30.08.2024 року, які укладені між даним Управлінням, ОСОБА_1 та особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані договори укладені на строк з 01.12.2022 року по 29.08.2024 року та з 30.08.2024 року по 27.08.2025 року відповідно; № 17 від 01.12.2022 року та 17-1 від 01.12.2023 року, які укладені між даним Управлінням, ОСОБА_1 та особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, інвалідом 1Б групи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані договори укладені на строк з 01.12.2022 року по 30.11.2023 року та з 01.12.2023 року по 30.11.2024 року відповідно.

До матеріалів скарги надана довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0451631 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , група інвалідності 1-Б з 31.05.2016 року, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність надана довічно.

Разом з тим із медичних карт амбулаторного хворого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , із записів, які містяться в них, останні мають діагнози та порушення функцій ходи та самообслуговування.

На вимогу суду Тульчинським відділом державної служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано виконавче провадження № 60270521 для огляду в судовому засіданні. Тому суд не має можливості встановити, чи направлялась оскаржувана постанова головного державного виконавця від 01.11.2024 року боржнику для відома, такої інформації і не надано самим відділом суду. Разом з тим у суду відсутні відомості про те, чи вживались державним виконавцем заходи про встановлення доходів боржника, оскільки відповідно до відомостей документів, які додані скаржником до своєї скарги, вбачається, що останній отримував дохід із грудня 2022 року до сьогоднішнього дня. Також не можливо встановити чи викликався боржник до державного виконавця для погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку із несплатою аліментів на утримання дитини. На підставі цього суд не може зробити висновки, на підставі чого було винесене постанова головним державним виконавцем Тульчинського відділу державної служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.11.2024 року у даному виконавчому провадженні, чи вживались головним державним виконавцем інші заходи, які спрямовані для погашення заборгованості по аліментах боржником ОСОБА_1 .

Разом з тим, скаржник долучив до матеріалів справи заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якій вони вказують, що дійсно ОСОБА_1 використовує транспортний засіб марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з доглядом за ними, зокрема возить до лікарні, на прогулянки та з інших потреб, купує продукти та ліки. А обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 порушить і їхні права як осіб, функціональність яких обмежена в силу захворювань.

Суд бере до уваги доводи боржника та його представника про те, що використання боржником транспортного засобу необхідно для забезпечення потреб, які були встановлені судом, особи з інвалідністю 1-Б групи, а також осіб, з порушенням функцій руху та самообслуговування, для захисту їх прав та потреб, так як такі послуги боржник ОСОБА_1 надає останнім за договорами про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі з 01.12.2022 року по даний час.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов переконання про необхідність використання боржником ОСОБА_1 транспортного засобу у зв`язку з наданням соціальних послуг з догляду на професійній основі, відповідно до договорів, особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, в тому числі одна особа є інвалідом 1-Б групи, тому він не міг бути обмежений у можливості використання транспортного засобу. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги.

Щодо поновлення строку для подання скарги, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Суд погоджується з доводами скаржника та його представника, які не були спростовані належними та допустимими доказами, щодо пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу скарги, з поважних причин та вважає за можливе поновити цей строк.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.2,12,13,81,247, 260, 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою щодо постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бакірової Сніжани Сергіївни від 01.11.2024 року у виконавчому провадженні № 60270521 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Копію ухвали суду направити до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання, іншим учасникам для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя