Справа № 182/7369/23
Провадження № 2/0182/182/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.06.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», про зняття арешту з майна.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області для оформлення договору купівлі-продажу, однак, йому повідомили щодо наявності постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 39431073, виданого 16 серпня 2013 року відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі якої накладено арешт на майно. Підставою накладання арешту є рішення Нікопольського міськрайонного суду про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг. Тож, наразі на все його майно накладений арешт відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржника. При цьому, заборгованості за комунальні послуги, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , не існує. Тому, позивач звернувся із заявою до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м.Одеса) про зняття арешту та закриття виконавчого провадження, на що отримав відповідь № 222770 від 04.12.2023 року, згідно якої його повідомлено, що, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 39431073 та 24 березня 2014 року державний виконавець Завідняк О.В., керуючись п.4 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, однак, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, який для виконавчих документів становить 3 (три) роки». Тому, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду та просить зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та виключити запис про арешт майна і оголошення заборони на його відчуження з державного реєстру.

Позивач в судове засідання не прибув, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає (а.с.16)

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, при цьому, 05 червня 2024 року на адресу суду від його представника надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.25).

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, 16 квітня 2024 року на адресу суду від представника надійшли пояснення, згідно яких зазначено, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» створено 20 квітня 2018 року та не є правонаступником прав та обов?язків ПАТ ДТЕК «ДНІПРООБЛЕНЕРГО», в зв`язку з чим не має жодного відношення до виконавчого провадження № 39431073, яке перебувало на виконанні у відділі. Тому, враховуючи вищевикладене, представник просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, та дане пояснення врахувати при ухваленні рішення по даній справі (а.с.27-28).

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно частини першої статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2011 року, належить кімната АДРЕСА_3 (а.с.5). Згідно з інформацією з єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 мав заборгованість з оплати комунальних платежів, яка була з нього стягнута на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження. При цьому, постановою Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) від 27 листопада 2023 року було закінчено виконавче провадження № 54137527 (а.с.8). Однак, прийнявши постанову про закінчення виконавчого провадження, накладена заборона на нерухоме майно знята не була. Проте, при досудовому врегулюванні даного питання, представником відповідача було повідомлено, що виконавчі провадження передані до архіву та їх знищено за закінченням строку зберігання, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна за ВП № 39431073 (а.с.10).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що на майно позивача постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції 24 жовтня 2013 року було накладено арешт, який свідчить про той факт, що його наявність порушує право позивача щодо розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє, на підставі закону чи договору або іншій законній підставі. майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39-40 ЗУ «Про виконавче провадження» (повним виконанням рішення суду), заборгованість відсутня на час звернення з позовом до суду, а наявність арешту (обтяження), накладеного на майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та виключити запис про арешт майна і оголошення заборони на його відчуження з державного реєстру.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал