Справа № 544/1311/24
пров. № 2/544/462/2024
Номер рядка звіту 68
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

04 липня 2024 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ощинської Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудрінської Юлії Євгеніївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

02 липня 2024 року представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, позовна заява підписана адвокатом Кудрінської Юлії Євгеніївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , однак відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч. 1 ст. 110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу. Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

В абзаці другому п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, суддя прийшов до висновку, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудрінської Юлії Євгеніївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О.Ощинська