Провадження № 2/127/4894/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Української страхової компанії «Гарант Лайф» про захист прав споживача страхових послуг,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Української страхової компанії «Гарант Лайф» про захист прав споживача страхових послуг.

Позов мотивований тим, що 26.05.2004 року між ОСОБА_1 споживачем страхових послуг як страхувальником та ЗАТ «УСК Дженералі Гарант», яке на даний час змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф», укладено договір добровільного страхування життя за програмою ДЗ «Бізнес Леді Поліс» №0000852 від 26.05.2004 року, який передбачав інвестиційний дохід 4% річних та укладався на строк страхування 26 років за страховими випадками:

- «Смерть Застрахованої особи, яка настала під час дії Договору страхування»;

- «Дожиття Застрахованої особи до закінчення дії Договору страхування»;

- «Смерть, інвалідність І та II групи та тимчасова непрацездатність Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку».

Договір страхування життя укладався з наступними умовами:

для страхового випадку «Смерть Застрахованої особи, яка настала під час дії Договору страхування» в еквіваленті 22092 доларів США; для страхового випадку «Дожиття Застрахованої особи до закінчення дії Договору страхування» 14728 доларів США; для страхового випадку «Смерть, інвалідність І та II групи та тимчасова непрацездатність Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку» в еквіваленті 14 728 доларів США. Загальний щорічний страховий платіж складав в еквіваленті 500,00 доларів США.

Сумлінно виконуючи обов`язки страхувальника, позивач щорічно здійснювала страхові внески на рахунок Відповідача.

01.11.2016 року розпорядженням Національної комісії державного регулювання у сфері фінансових послуг анульована ліцензія ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на провадження страхової діяльності.

17.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» із заявою про дострокове розірвання договору добровільного страхування життя та про виплату належної їй викупної суми, згідно з умовами договору. Однак, поштове повідомлення не було доставлене ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» з причини його відсутності за вказаною адресою. Позивач просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на свою користь 403343,82 грн., яка складається з: 198441,32 грн. викупна сума, 201 902,50 грн. штрафні санкції та судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн.

Згідно з ухвалою суду від 30.11.2023 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження з направленням копії позовної заяви з додатками, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав.

26.05.2004 року між ОСОБА_1 споживачем страхових послуг як страхувальником та ЗАТ «УСК Дженералі Гарант», яке на даний час змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф», укладено договір добровільного страхування життя за програмою ДЗ «Бізнес Леді Поліс» № 0000852 від 26.05.2004 року, який передбачав інвестиційний дохід 4% річних та укладався на строк страхування 26 років за страховими випадками:

- «Смерть Застрахованої особи, яка настала під час дії Договору страхування»;

- «Дожиття Застрахованої особи до закінчення дії Договору страхування»;

- «Смерть, інвалідність І та II групи та тимчасова непрацездатність Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку».

Договір страхування життя укладався з наступними умовами:

для страхового випадку «Смерть Застрахованої особи, яка настала під час дії Договору страхування» в еквіваленті 22092 доларів США; для страхового випадку «Дожиття Застрахованої особи до закінчення дії Договору страхування» 14728 доларів США; для страхового випадку «Смерть, інвалідність І та II групи та тимчасова непрацездатність Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку» в еквіваленті 14 728 доларів США. Загальний щорічний страховий платіж складав в еквіваленті 500,00 доларів США.

ОСОБА_1 належним чином виконувала свої зобов`язання за договором та щорічно, в період з 26.05.2004 року по 21.06.2012 року здійснювала страхові платежі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с.10,11).

Відповідно до норм ст. 18 Закону України «Про страхування», діючого на момент укладення договору страхування, такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу. Надані позивачем письмові докази доводять те, що договір набрав чинності, а відсутність документів про оплату страхових внесків за інші роки не може означати, що позивач несумлінно виконувала свої обов`язки страхувальника.

Додатковими доказами сумлінного виконання позивачем своїх обов`язків страхувальника є листи відповідача : №484 від 15.05.2006 р., №982 від 28.04.2007 р., №612 від 19.05.2008 р., №997 від 11.05.2012 р., які підтверджують оплату позивачем інших страхових внесків.

01.11.2016 року розпорядженням Національної комісії державного регулювання у сфері фінансових послуг анульована ліцензія ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на провадження страхової діяльності.

Також, у 4 кварталі 2016 року на офіційному веб-сайті Нацкомфінпослуг з`явилося повторне повідомлення про те, що за інформацією, наданою Службою безпеки України, за результатами розгляду листа Нацкомфінпослуг від 12.10.2016 р. щодо протиправної діяльності службових осіб ПАТ «УСК «Гарант Лайф», що призвело до неплатоспроможності фінансової установи та унеможливлення отримання страхувальниками страхових виплат, зареєстровано кримінальне провадження від 11.11.2016 № 0001118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 Кримінального Кодексу України, за фактом заволодіння службовими особами ПАТ «УСК «Гарант Лайф» чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем.

17.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» із заявою про дострокове розірвання договору добровільного страхування життя та про виплату належної їй викупної суми, згідно з умовами договору.

Однак, поштове повідомлення не було доставлене ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» з причини його відсутності за вказаною адресою. Згідно Трекінгу Укрпошти датою повернення рекомендованого листа з Заявою позивача про дострокове припинення дії Договору страхування є 21.02.2022 року. Таким чином, враховуючи умови Договору страхування про його дострокове припинення, протягом 30 календарних днів з дня подачі позивачем цієї заяви останньою датою прийняття рішення Відповідачем як страховиком про виплату позивачу викупної суми є 23.03.2022 року.

Так, починаючи з 24.03.2022 року у Відповідача виникають боргові зобов`язання.

Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» не виплатило на користь позивача ОСОБА_1 викупну суму.

Відповідно до додатку № 1 до Договору страхування від 26.05.2004 р. №0000852 у разі дострокового розірвання договору страхування за ініціативою страхувальника, страхувальник має право на отримання викупної суми. Викупна сума розраховується математично на день припинення Договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір, починаючи з третього року страхування.

За змістом ч.6 ст.6 Закону України «Про страхування» страхування життя це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» та статтею 979 ЦК України передбачено, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ч.2, ч.4 та ч.8 ст.28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Викупна сума це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

В матеріалах справи наявні докази виконання позивачем умов укладеного договору страхування щодо сплати нею страхових внесків. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов згаданого договору з боку позивача.

За правилами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Разом з тим, відповідач, в порушення умов договору страхування, викупної суми позивачу не сплатив, на заяву страхувальника про розірвання договору, страховик не надав відповіді, а тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Отже, договір про надання послуг (зокрема, страхових) є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Отже, зобов`язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов`язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549, 550 ЦК України.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Аналогічні положення щодо зобов`язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться в ст. 992 ЦК України.

Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов`язання й до того дня, доки зобов`язання не буде виконано.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 06.06.2012 року у справі №6-49цс12, правильним є застосування ст.625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

За змістом договору страхування, укладеного між сторонами, страхувальник має право на дострокове розірвання договору за своєю ініціативою та має право на отримання викупної суми, яка розраховується математично на день припинення полісу залежно від періоду, протягом якого він діяв.

Страхові внески нараховувалися в доларах США, але фактично такі внески сплачувалися в гривневому еквіваленті.

Відповідно до Таблиці значень викупних сум по закінченню 17 років дії договору викупна сума становить 6782 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 23.03.2022 року становило 198441,32 грн. Саме такий розмір викупної суми мав сплатити відповідач після отримання заяви про дострокове розірвання договору.

При цьому, належить зазначити, що в поданій заяві про дострокове розірвання Договору страхування зазначена дата його розірвання 21.02.2022 р, а тому позивач обґрунтовує, що Договір страхування діяв з 26.05.2004 р. по 21.02.2022 р., тобто повних 17 років.

Відповідач як страховик зобов`язаний був не пізніше 24.03.2022 року виконати свої зобов`язання щодо сплати викупної суми. Суду не надано доказів про те, що відповідач здійснив виплату викупної суми, чи обґрунтовано відмовив/заперечив здійснити таку виплату.

Таким чином, з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь ОСОБА_1 належить стягнути викупну суму за договором добровільного страхування життя у розмірі 198 441,32 грн.

З поданих позивачем розрахунків вбачається, що нарахування пені проведено за формулою [Пеня] = [Розрахункова ставка пені, тобто 2 х ставку НБУ] : 100% х кількість днів прострочення сплати : 365 днів. За період прострочення з 24.03.2022 року по 30.06.2023 року розмір пені становить 149 343,82 грн. (а.с.18, 22-25).

З розрахунків, наведених позивачем, інфляційні нарахування на суму боргу за вказаний період становить 42181,73 грн. (сума боргу 198441,32 грн. х сукупний індекс інфляції 121,257 : 100% 198441,32 грн. = 42181,73 грн.) (а.с.20).

Також, з 24.03.2022 року по день звернення позивача до суду з цим позовом 27.11.2023 року, період прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 614 днів. Тому сума трьох процентів річних від простроченої суми за вказаний період становить 10014,49 грн. (198441,32 грн. х 3% річних : 100% х 614 днів : 365 днів (а.с.21).

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 403343,82 грн., з яких викупна сума 198 441,32 грн., штрафні санкції 201 902,50 грн., що складаються з : інфляційних нарахувань 42181,73 грн., 3 % річних 10014,49 грн., пеня 149706,28 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

При зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір, оскільки на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від його сплати. Разом з цим, пред`явлений нею позов задоволений, а тому з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 4033,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 625, 1046, 1047, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 17, офіс 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором страхування життя на загальну суму: 403 343,82 грн., з яких викупна сума 198441,32 грн., штрафні санкції 201902,50 грн. та судові витрати на правову допомогу 3000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» в дохід держави судовий збір в сумі 4033,44 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя