Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3459/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (мати позивача).

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 1,52 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті матері віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю, який посвідчував належність майнових прав спадкодавцю, не вдалося.

У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.23).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, проти позову не заперечує (а.с.28).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, ст. 1297 ЦКУкраїни) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (мати позивача). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 10.09.2013 року, прізвище позивача змінено у зв`язку з перебуванням у шлюбі (а.с.5-6).

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 (а.с.8).

Заповіт спадкодавець ОСОБА_2 не залишила. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 1,52 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила усно, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно.

З матеріалів справи встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 016321 втрачено, а у позивача наявна тільки його копія (а.с.9).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтв про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак невизнане право позивача набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 1,52 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради та земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 02.07.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк