БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/48/24
Справа № 356/878/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Хоменко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 99219,99 грн. заборгованості, зокрема, за договором позики №, 72624,99 грн., з яких: 6999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 65625,00 сума заборгованості за відсотками; та за кредитним договором №189541356 суму 35555,00грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25555 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № підписаний шляхом акцепту оферти від 30.03.2021, та отримання кредиту згідно заявки анкети, надано згоду на використання при укладенні правочину одноразового ідентифікатора, аналога власноручного підпису відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що ознайомлений Правилами, викладеними на веб сайті ТОВ «Інфінанс», Договором. Відповідач отримав грошові, зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав. 22.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальності «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу 22/06-22 у відповідності до якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 22.06.2022 до Договору Факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 позивач набув право вимоги до відповідача у сумі 72624,99грн., з яких: 6999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 65625 грн. сума заборгованості за відсотками, після відступлення права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості.

18.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №189541356. Кредит відповідач вчасно не повернув.

28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінівео швидка фінансова допомога» відступає право грошової вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» зобов`язується їх приймати та передає грошові кошти згідно умов договору. Відповідно до реєстру боржників №143 від 20.07.2021 до Договору Факторингу №28/1118-1 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №189541356. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу 20102022 у відповідності до якого ТОВ «Таліон плюс» передає належні йому права вимоги, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 21.10.2022 до договору факторингу 20102022 від 20.10.2022 позивач набув право грошової вимоги до відповідача 35555,00грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25555 сума заборгованості за відсотками. Відповідач всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення, відповідач частково виконав зобов`язання здійснив платежі 30.11.2022 та14.02.2023 на суму 8960 грн. для погашення існуючої заборгованості, в решті заборгованість не погасив.

За таких обставин, позивач просить стягнути заборгованість у вказаному вище розмірі, а також понесені судові витрати, з відповідача на свою користь.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30.11.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 21.12.2023 представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. (а.с.57-59,63).

Відповідач, та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 09.01.2024 представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за його та відповідача відсутності, в задоволенні позову просив відмовити (а.с.6,73-74).

09.01.2024 ОСОБА_1 через канцелярію суду подав письмові пояснення у порядку ст.43 ЦПК України, де вказував, що позов не визнає, кредитні договори не підписуав. Посилаючись на положення 1049,1054 ЦК України зазначав, що зобовязаний повернути кошти кредитодавцеві суму кредиту фактично отриману, а не втсановлену кредитним лімітом. Позивасчем не надано докзів на підтвердження ддоговору позики, та виникнення зобовязань за договорвми, не надано доказів надіслання документів електроним шляхом, та переведення коштів, правомірного нарахування заборгованості. Договори факторингів не містять повний зміст, є нікчемними і не містять даних про заміну кредитора у зоюовязанні де бржник ОСОБА_1 , оригінали реєстрів не надані. Справу просив розглядуни без його участі.

Таким чином, враховуючи положення ч.5ст.130, ч.1ст.211, ч.1ст.223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи.

Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 30.03.2021 відповідач ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» договір позики № на умовах Пропозиції укласти договір надання позики, в тому числі у на умовах фінансового кредиту № /2 від 30.03.2021 (оферта) та підписав Заявку-анкету на отримання кредиту № 3561733, за якими отримав кредит в розмірі 7000 грн. на строк 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,75% за день користування кредитом та максимальною відсотковою ставкою в розмірі 3,5% за день користування кредитом за умови неналежного виконання договору. З іншими умовами, які викладені у Правилах, позичальник ознайомився до укладення договору. Позичальник також підтвердив, що ця Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір, підписуючи Оферту та Акцепт, позичальник одночасно підписує Заявку-анкету на отримання кредиту, та підтверджує, що вся інформація, яка міститься в ній, є точною та правдивою (а.с.8-10).

Підписанням цієї Заявки-анкети відповідач надав свою згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора в якості аналогу власноручного підпису позичальника та підтвердив, що ознайомлений з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» (а.с.9).

Окрім того, своїм підписом на вказаній заяві відповідач також підтвердив, що ТОВ «ІНФІНАНС» у відповідності до вимог законодавства у чіткій та зрозумілій формі ознайомило його з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги.

30.03.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в якому визначено основні умови кредитування, спосіб надання кредиту, розмір реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором тощо, чим також підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с.12).

ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за вищевказаним договором позики виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, визначених договором, однак відповідачем погашення кредитних коштів не здійснювалось, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, що підтверджується квитанцією про сплату грошових коштів у сумі 7000 грн. від 30.03.2021 № 84600188 та розрахунком заборгованості (а.с.13,19).

22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (п. 1.1 Договору) (а.с.14-16).

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022, підписаний Сторонами та скріплений їх печатками, що відповідно до п. 1.2 Договору факторингу підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору, доданий до справи (а.с.17).

Повідомлення боржнику про відступлення права вимоги від 22.06.2022 розміщено ТОВ «ІНФІНАНС» в особистому електронному кабінеті боржника (а.с.11).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № в сумі 72624,99 грн., з яких: 6999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.18).

18.05.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 189541356, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 000 грн. на умовах платності, строковості. Сума коедтного ліміту, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні відповідача; кредитна лінія надається на строк 30 днів від дати його отримання; відповідач зобовязаний повернути суму кредиту та сплату нараховних процентів за його користування у строки передбачені договором (п.1.1.,1.2,1.7;2.2.2.1 договору).

В п. 4.4,4.1 вказаного договору сторони також погодили, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.Підписавши вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив свою згоду, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник також підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua .

Крім того, в п.п. 4.9, 4.13 договору відповідач засвідчив, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника, а також підтвердив, що до укладення цього договору отримав від кредитодавця інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах, інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги.

Відповідач також ознайомився з Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 189541356 від 18.05.2021, в якому визначено основні умови кредитування, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором тощо (а.с.23).

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, визначених договором, однак відповідачем погашення кредитних коштів не здійснювалось, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.33).

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно з Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01, його викладено у новій редакці , зокрема, Клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 договору факторингу). При цьому, під правами вимоги згідно п. 1.3 у вказаному договорі розуміються права грошових вимог клієнта до божників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (а.с.27-29).

Згідно Реєстру боржників № 143 від 20.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 189541356.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зазначені у відповідних Реєстрах права вимоги (п. 2.1 Договору факторингу) (а.с.30-31).

Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у Додатку до цього Договору.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 26 595 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість по основному боргу; 16 595 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.32).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 189541356 від 18.05.2021, ОСОБА_1 здійснив часткове погашення нарахованої заборгованості, а саме платежами від 30.11.2022 на суму 1960 грн. та від 28.02.2023 на суму 7000 грн., всього на загальну суму 8 960 грн., в решті взяті на себе зобов`язання порушив, заборгованість не погасив (а.с.33).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, поданими розрахунками підтверджується, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит та відсотки за його користування вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 ЦКУкраїни встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

При цьому, з тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК України випливає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Отже, факт сингулярного правонаступництва, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права кредитора за кредитними договорами № від 30.03.2021 та № від 18.05.2021, підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

З огляду на викладене, доводи відповідача, наведені у його письмових поясненнях, не спростовують пред`явлених позивачем вимог з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі,він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» також визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на викладене, доводи відповідача щодо не укладення договорів не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними у ній доказами, з яких вбачається, що кредитні договори, за якими виникла спірна заборгованість, укладені в електронній формі у спосіб, визначений законом, містять підпис електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника. Своїм підписом на вказаних договорах відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Всупереч таким твердженням відповідача, надані суду договори факторингу та витяги з реєстрів прав вимоги є належними та достатніми доказами, подані у формі, що відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України, та в сукупності з іншими наявними в справі доказами доводять перехід права грошової вимоги до позивача.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 189541356 від 18.05.2021 також вбачається, що відповідач здійснив часткове погашення нарахованої заборгованості, а саме платежами від 30.11.2022 на суму 1960 грн. та від 28.02.2023 на суму 7000 грн., всього на загальну суму 8 960 грн., що свідчить про визнання ним боргу (а.с.33).

Вказана позиція відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 23.12.2020 в справі № 127/23910/14-ц.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав, доводи відповідача спростовуються матріалами справи.

Таким чином, враховуючи викладене вище, відповідач після заміни кредитора, належних дій щодо погашення заборгованості за вказаними вище кредитними договорами не вчинив, в результаті чого виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 30.03.2021 в сумі 72 624,99 грн., з яких: 6 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65 625 грн. - сума заборгованості за відсотками, та за кредитним договором № від 18.05.2021 в сумі 35 555 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 555 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку в добровільному порядку відповідач не погашає.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 19, 81, 141, 211, 223, 263-265, 268, 272-276, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 207, 512, 514, 610, 627-629, 638, 525-526, 536, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 (код ЄРДПОУ 35625014), реквізити IBAN НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором № від 30.03.2021 в сумі 72 624,99 грн., з яких: 6 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65 625 грн. - сума заборгованості за відсотками, та за кредитним договором № від 18.05.2021 в сумі 35 555 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 555 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 (код ЄРДПОУ 35625014), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. О. Капшученко