Провадження № 2/185/679/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Букура М.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 в якому просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 30 100 грн., я яких: 7 500 грн. вартість автотоварознавчої експертизи; 2 000 грн. франшиза; 20 000 грн. моральна шкода; стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на його користь грошові кошти на відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригода майнової шкоди витрати на відновлення автомобіля у сумі 24 334, 20 грн.

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що постановою Павлоградського міськрайонного суду від 19.07.2023 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за те, що 23.05.2023 року о 18.10 год. в м. Павлограді по вул. Полтавська, ОСОБА_2 керуючи т/з марки «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 , при повороті не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, та скоїв з ним зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Отже діями ОСОБА_2 позивачу була спричинена майнова шкода. Автомобіль «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та мав страховий поліс № 209809078. Згідно висновку експерта № 32/23 А від 08.08.2023 року вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_2 автомобілю позивача складає 38 947, 24 грн. Страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП відшкодовано відповідно до страхового полісу лише на суму 14 613, 04 грн. Також Відповідачем ОСОБА_2 не відшкодовано розмір франшизи яка становить 2 600 грн. та вартість автотоварозавчої експертизи. Вважає, що з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню залишок від заподіяної шкоди 24 334,20 грн. Крім того, вважає що діями відповідача ОСОБА_2 йому спричинена моральна шкода, яка полягає у постійному хвилюванні, дратівливому стані через що він відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги. Все це негативно позначилося та позначається на душевному та фізичному стані позивача. Моральну шкоду оцінює в 20 000 грн.

Ухвалою від 23.10.2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надано до суду відзив на позовну заяву, де відповідач заперечує проти позовних вимог. Зазначив, що відповідно до полісу № ЕР.209809078 застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 , страхова сума 130 000 грн., розмір франшизи 2 600 грн. 24.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням - про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування. 27.05.2023 року в присутності власника був здійснений огляд пошкодженого ТЗ та складений протокол технічного огляду. З метою оцінки завданої потерпілому шкоди будо складено Звіт № 64-D/12/29 від 08.06.2023 року про визначення вартості матеріального збитку КТЗ ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 . Згідно Звіту вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача склала 42 340, 25 грн., ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження 30 294, 25 грн. З огляду на перевищення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, проведення відновлювального ремонту є економічно недоцільним. З метою визначення вартості транспортного засобу ВАЗ 2106 АЕ 0397 РІ після ДТП був складений Звіт від 08.06.2023 року, відповідно до якого вартість пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2106 після ДТП склала 13 081, 32 грн. Зважаючи на фізичне знищення транспортного засобу позивача, шкода спричинена внаслідок ДТП визначається як різниця вартості ТЗ до та після ДТП. 12.06.2023 року ПрАТ «ПЗУ Україна було прийнято рішення про здійснення на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування за фізично знищений автомобіль в розмірі 14 613, 04. Отже ПрАТ «ПЗУ Україна» повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем.

У судовому засіданні позивач та представник позивача, кожен окремо позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

23.05.2023 року о 18.10 год. в м. Павлоград, по вул. Полтавська, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 , при повороті не надав перевагу в русі автомобілю марки «ВАЗ» д/н НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 17).

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 850 грн. в дохід держави. (а.с. 16)

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 з вини відповідача ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна» за договором ОСЦПВ ВНТЗ 209809078. Сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 гривень, франшиза 2600 гривень.

24.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням - про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування.

Правовідносини, які виникли між позивачем та ПрАТ «ПЗУ Україна» регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та М(Т)СБУ залучаються їх працівники. Страховиком, М(Т)СБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

27.05.2023 року уповноваженим представником ПрАТ «ПЗУ Україна» в присутності позивача був складений протокол огляду транспортного засобу ВАЗ 2106 АЕ 0397РІ. (а.с. 80, 81)

08.06.2023 року на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ФОП ОСОБА_4 був складений звіт про визначення вартості матеріального збитку КТЗ ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 . Так вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача склала 42 340, 25 грн., ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження 30 294, 25 грн. (а.с. 72-80)

Згідно умов ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

08.06.2023 року на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оцінювачем ОСОБА_4 був складений звіт № 65-R/12/91 яким визначена вартість пошкодженого транспортного засобу НОМЕР_2 після ДТП 13 081, 32 грн. (а.с. 87-95)

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт № 28613/1 яким нараховано до виплати ОСОБА_1 14 613, 04 грн., а саме 30 294, 36 грн. (вартість КТЗ до ДТП) 13 081,32 грн. (вартість КТЗ після ДТП) 2 600 грн. (франшиза) = 14 613,04 грн. (а.с. 69)

13.06.2023 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 14 613,04 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № від 13.06.2023 року. (а.с. 55)

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із настанням ДТП, в якій винним визнано відповідача ОСОБА_2 причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та пошкодженням автомобіля, який належить позивачеві, є очевидний та беззаперечний.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із частинами другою та п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, зробила наступні висновки щодо застосування норм права: «… відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)».

«У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього». До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 760/15471/15-ц.

Для правильного застосування норм права спір має вирішуватись за правилами ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог п. 8.2 розділу VIII Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, то вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 337/5881/14-ц (провадження № 61-1586св18), від 15 березня 2018 року у справі № 564/2464/14-ц (провадження № 61-5059св18), від 04 квітня 2018 року у справі № 758/8578/15-ц (провадження № 61-8962св18), від 18 квітня 2018 року у справі № 361/3094/15-ц (провадження № 61-700св18), від 13 червня 2018 року у справі № 444/577/16-ц (провадження № 61-6285св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 343/2372/15-ц (провадження № 61-8947св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 466/7010/16 (провадження № 61-7447 св18), від 18 грудня 2018 року у справі № 524/561/16-ц (провадження № 61-21355св18), від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц (провадження № 61-31609св18).

Наведенні вимоги закону, а також наявні у справі докази свідчать про те, що транспортний засіб позивача є фізично знищеним, так як його відновлювальний ремонт перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а матеріальна шкода завдана автомобілю дорівнює його ринковій вартості.

Крім того, позивач в судовому засіданні погодився з тим, що його транспортний засіб є знищеним і його відновлювальний ремонт є недоцільним.

Отже розмір шкоди заподіяної відповідачу дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження. Відповідно до Звіту № 64-D/12/29 ринкова вартість КТЗ ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 становила 30 294,36 грн.

Таким чином стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає: 30 294, 36 грн. (ринкова вартість КТЗ ) 14 613,07 грн. (сплачена сума страхового відшкодування) 2 600 грн. (франшиза) = 13 081, 29 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд приймає до уваги зазначені у позовній заяві обставини про те, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди нервовому стресі, а також у фактичній втраті можливості користуватися власним транспортним засобом, оскільки його було знищено в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи рішення стосовно розміру суми відшкодування, слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 5 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив, частково задовольнивши при цьому позовні вимоги в цій частині.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача франшизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (пункт 36.6 статті 36 вказаного Закону).

Враховуючи що ОСОБА_2 визнаний винним у ДТП, а полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначений розмір франшизи 2 600 грн., суд вважає, що з нього на користь позивача підлягає стягненню франшиза 2 600 грн.

Щодо вимоги стягнення з відповідача ОСОБА_2 вартості судової експертизи.

Відповідно до ст. ст. 7, 10, 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17 суд дійшов висновку, що ухвалення законного й обґрунтованого рішення у справі є неможливим без визначення відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Однак висновок судового експерта № 32/23А від 08.08.2023 року не відповідає на питання необхідні для розрахунку страхового відшкодування, а саме не містить інформації щодо вартості КТЗ до настання ДТП та вартості КТЗ після ДТП, а отже не входить до предмету доказування і тому не є належним та достатнім доказом по справі.

Таким чином вимога щодо стягнення вартості судової автотоварознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню 258, 00 грн. (13 081,29 грн. х 1073,60: 54 434,20 = 258,00 грн.) З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 149, 90 грн. (7 600 грн. х 1073,60 грн.: 54 434,20 грн. = 149,90 грн.)

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір франшизи 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 13 081 (тринадцять тисяч вісімдесят одну) гривню 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 149 (сто сорок дев`ять) гривень 90 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 258 (двісті п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , адреса : 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40.

Суддя С. Г. Юдіна