Справа № 489/9619/24
Номер провадження 2-з/489/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Лапкевич Тетяна Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним

встановив

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни, про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування вимог зазначено, що квартира була відчужена без відповідного рішення органу опіки та піклування не зважаючи на те, що право користування квартирою належало неповнолітній особі (позивачу), для якої ця квартира була зареєстрованим місцем проживання. Власником квартири на теперішній час є відповідач, будь-які обмеження щодо розпорядження квартирою відсутні. До прийняття рішення по справі та набрання ним законної сили, відповідач має можливість вчинити дії щодо зняття позивача з реєстрації у спірній квартирі та продати її на власний розсуд.

Тому просив суд накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти реєстраційні дії по реєстрації в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо квартири ,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову в даній справі є визнання договору купівлі-продажу №1745 від 10.12.2020 недійсним.

З матеріалів заяви вбачається, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2024 квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири №1745 від 10.12.2020.

Суд приходить до висновку, що заявником наведено доводи того, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів заявника.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково. З огляду на предмет і підстави позову, суд вважає, що обґрунтованими та достатніми способами забезпечення позову є накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , що автоматично несе в собі заборону вчиняти будь-які дії щодо її відчуження, реєстрації, тощо.

Суд враховує, що заява про забезпечення позову подана заявником разом з позовом, тому витрати зі сплати судового збору будуть розподілені між учасниками справи на підставі ст. 141 ЦПК України при ухваленні рішення у цивільній справі №489/9619/24.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Копію ухвали направити для виконання до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Інформація про учасників справи:

Заявник (стягувач, позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: не зазначена позивачем.

Третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Лапкевич Тетяна Володимирівна, адреса: АДРЕСА_4 .

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду мотивовану заяву про їх скасування, яка розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (підписання). Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 20.12.2024.

Суддя В. В. Кокорєв