Дата документу 23.01.2024 Справа № 333/5823/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/258/24 Головуючий у 1-й інстанції: Тучков С.С.
Є.У.№ 333/5823/22 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 інтереси, якої представляє адвокат Насонова Марина Сергіївна, на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до о суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Зазначала, що 19.09.2022 з її особистих карток, відкритих в АТ КБ «Приватбанк», універсальна та карта для виплат були викрадені кошти у розмірі 82 000,00 грн. 21.09.2022 ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відкрито кримінальне провадження №0001335 за ч.4 ст.185 КК України. Позивачка відразу звернулася до відповідача та 14.10.2022 направила листа АТ КБ «Приватбанку», в якому просила, в тому числі, не нараховувати штрафні санкції на карту універсальна до з`ясування обставин щодо зняття з її особистих карток грошових коштів у розмірі 82 000,00 грн. Але відповідач в усній формі запропонував їй реструктуризацію цих 82 000,00 грн., на що позивачка відмовила. Позивачка вважає, що АТ КБ «Приватбанк» зобов`язаний повернути викрадені з її рахунків грошові кошти, понесені нею витрати за сплату комісії за грошові операції, а також сплатити пеню у розмірі 0,1 відсотка за день від суми неналежного переказу та повернути списані автоматично грошові кошти.

06 березня 2023 року через канцелярію суду від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в якій остання збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача пеню у сумі 9 064,29 грн. та нараховані відсотки в сумі 9 103,44 грн., інші позовні вимоги залишила без змін.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Насонова М.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» просило оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи адвоката Насонової М.С., яка підтримала апеляційну скаргу і просила про її задоволення, заперечення представника банку адвоката Мельникової Я.В., яка вважала рішення законним і обґрунтованим, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із тог, що позивачка з власної недбалості надала третім особам персональні дані, що в подальшому призвело до списання грошових коштів позивачки.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 20.09.2022 позивачка звернулася до ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про те, що 19.09.2022 з її банківської карти почали зніматися грошові кошти, дані своїх карток вона нікому не повідомляла. Вищевказані дані підтверджуються протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а.с.94-95).

Згідно з протоколом допиту потерпілої від 20 вересня 2022 року за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР №0001335 від 21.09.2022 судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_1 в ході досудового розслідування повідомила, що 19.09.2022 із СМС-повідомлень «Приватбанку» вона отримала інформацією про зняття грошових коштів з карти № НОМЕР_1 в розмірі 40 000 гривень далі СМС-повідомлення про зняття з кредитної карти № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 42 000 гривень. 18.09.2022 приблизно в 20-00 годині вона заходила до соціальної мережі «Фейсбук» де побачила рекламу «Приватбанку підтримки забагато не буває» після чого перейшла за посиланням та здійснила заповнення електронної таблиці, в якій зазначала свої дані та пароль від додатку Приват24 (а.с.96-97).

Крім цього, позивачкою надано до матеріалів справи квитанції про списання грошових котів з кредитних карток № НОМЕР_1 в розмірі 40 000 гривень та кредитної карти № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 42 000 гривень та виписки про рух коштів (а.с.29-30).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно ст.1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до пункту 6 розділу 6 Положення «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно п. 8 ст. VI Положення «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 (надалі - Положення), Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до підпункту 9 пункту 8 розділу 1 Положення внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити порядок подання користувачем повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які не виконувалися користувачем, і внесення електронного платіжного засобу до стоп-списку та його вилучення.

Операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч.

Отже, клієнт банку несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його карткою.

Згідно ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зазначено, що платник несе перед банком або іншою установою - учасником платіжної системи, що його обслуговують, відповідальність, передбачену умовами укладеного між ними договору.

Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації

Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій, з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу.

Таким чином клієнт банку зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам.

Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. І саме клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Вказане узгоджується із висновками викладеними у постанові Верховного Суду № 176/1445/22 від 16 серпня 2023 року.

Аналіз викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків, які відповідають нормам діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, їм надана належна оцінка, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 24 січня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: В.Ю. Бєлка

А.В. Дашковська