СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4949/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.08.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, виходячи з наступного.

У наведеному в позовній заяві обґрунтуванні позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 31.03.2023 року сторони уклали договір оренди житлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає до тимчасового платного користування житлове приміщення (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 31.09.2023 року. Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 31.03.2023 року об`єкт та майно, з технічними пристроями передано у справонму та придатному для використання за призначенням стані. Проте, оскільки строк дії договору до 31.09.2023 року, орендар повинен був задти квартиру орендодавцю за актом приймання-передачі приміщення 31.09.2023 року, але орендарем цього зроблено не було. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 62274, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000, 00 грн.

Отже, предметом вказаного спору є відшкодування збитків (стягнення грошових коштів) у зв`язку із порушенням умов договору оренди квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями у п. 41, п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позови щодо невиконання умов договору, а відповідно і пов`язані з такими невиконані зобов`язання як похідні чи будь-які інші, що виникають чи виникли від укладеного договору, наприклад: про відшкодування збитків, стягнення упущеної вигоди, порушення строків виконання зобов`язань, повинні пред`являтися за місцем знаходження такого нерухомого майна чи будівництва, за правилами виключної підсудності.

У постанові від 16.02.2021 по справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Також, за змістом позову грошові кошти, які просить стягнути позивач, є збитками, які виражаються у завданих позивачу збитків, спричинених псуванням майна та не виокнання договору оренди.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, оскільки предметом спору у даній справі є відшкодування збитків (стягнення грошових коштів), пов`язаних із укладеним договором оренди житлового приміщення (квартири), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при вирішенні питання стосовно територіальної підсудності цієї справи належить керуватися положеннями ч.1 ст.30 ЦПК України.

За таких обставин, зважаючи на предмет позову та місце знаходження об`єкту нерухомого майна, вказана справа територіально підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, належним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на даний спір, та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди, є Овідіопольському районному суду Одеської області, а тому з метою дотримання правил територіальної підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали справи за підсудністю до зазначеного суду.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 258-261, п.9 ч.1 ст.353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу №759/15466/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди, за підсудністю на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області (Одеська обл., Овідіополь, вул. Берегова 9), на підставі територіальної підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда