Справа №639/393/24
Провадження №2/639/576/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого- судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/393/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Замніуса Артема Юрійовича, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, згідно якої просила суд розірвати шлюб, який був зареєстрований 28 січня 2023 року Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції, актовий запис №55.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 січня 2023 року між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №55.

Під час спільного проживання мають трьох дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що сумісне життя з відповідачем не склалося, створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб розпався. Спільне господарство між сторонами не ведеться, шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, примирення між подружжям не виявляється можливим.

Після розірвання шлюбу позивач залишає прізвище « ОСОБА_7 ».

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання.

07 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої просив суд в позові відмовити, оскільки позивач в позовній заяві не вказала реальні підстави, причини для розлучення, проігнорувала інтереси неповнолітніх дітей на виховання у єдиній родині з батьком та мамою.

25 березня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про надання сторонам строк на примирення до 20.08.2024.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання подружжю строку для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі № 639/393/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, надано сторонам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення терміном на три місяці, відкладено судове засідання до 01 липня 2024 року о 09-30 год.

25 червня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про надання сторонам строк на примирення до 01.10.2024.

26 червня 2024 року від позивача надійшли письмові пояснення, згідно яких повідомила, що судом надано сторонам строк для примирення, не зважаючи на заперечення позивача щодо надання такого строку. Протягом встановленого строку сторонам не вдалося примиритися, навпаки відносини між подружжям погіршились. Крім того, відповідач 20.05.2024 застосував до позивача фізичне насилля, у зв`язку з чим остання була змушена звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою. Також, надала переписку через соціальну мережу "Вайбер" від 01.06.2024, що підтверджує про неможливість примирення між сторонами.

Позивач та її представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили шлюб розірвати, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся належним чином, надав повторно клопотання про надання сторонам строку на примирення до 01.10.2024.

Суд враховує думку позивача та її представника, а також те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання подружжю строку для примирення було задоволено і надавався строк для примирення, яке за повідомленням позивача не відбулося, то суд вважає заможливе провести судовий розгляд у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомила, що з відповідачем ОСОБА_3 вони тривалий час проживали в цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у них народились діти. У 2023 році позивач та відповідач вирішили зареєструвати шлюб.

Так, судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін народились діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1 , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження, серія НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с.10, 11, 12).

28 січня 2023 року сторони: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції, актовий запис №55. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_4 (а.с. 5).

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

Позивач в судовому засіданні повідомила, що в березні 2022 року вона разом з дітьми, виїхали в Польщу, де разом і проживають. Чоловік ОСОБА_3 залишився проживати вУкраїни. Але причиною розірвання шлюбу є не те, що сторони проживають в різних державах, а саме негативне ставлення відповідача до неї. Також повідомила, що під час надання судом строку для примирення, а саме коли вона на декілька днів приїзджала до України, чоловік застосував до неї фізичне насилля.

ОСОБА_1 наголошено на тому, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного Кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, незважаючи на те, що судом вживались заходи щодо збереження родини, а саме сторонам по справі вже надавався строк для примирення, яке не відбулося, а навпаки стосунки між подружжям погіршилися.

Щодо заперечень відповідача про розірвання шлюбу, суд зазначає, що це не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки судом було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, дітей та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбузадоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 142, 206, 247, 265 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 28 січня 2023 року Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції, актовий запис №55.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 01.07.2024

Суддя В.В. Труханович