Справа № 137/537/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

сторін у справі: представника позивача-адвоката Приданчука В.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Представник позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості у сумі 6527,01грн, з яких: борг за послугу розподілу природного газу в сумі 6326,73грн; пеня в розмірі 68,33грн; 3% річних в розмірі 56,01грн; інфляційні нарахування 75,92грн. Також, просив стягнути з відповідачки понесені витрати з оплати судового збору в сумі 3028,00грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що АТ «ОГС «Вінницягаз» з моменту отримання ліцензії і до 01.10.2023 мало статус оператора газорозподільної системи і надавало послуги розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності. На виконання ліцензійних умов, а також вимог Закону «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, AT «Вінницягаз» було розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу, який не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. В свою чергу, ОСОБА_1 є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги», оскільки: її будинок (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що у спірний період перебувала у користуванні AT «Вінницягаз», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на неї був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 ; здійснювала фактичний відбір газу (підтверджується зміною показників лічильника по рахунку № НОМЕР_1 , відображеному у сформованому фінансовому стані); частково сплатила послуги з розподілу природного газу (підтверджується фінансовим станом). А відтак, відповідачка, здійснюючи зазначені вище дії, приєдналася до умов договору розподілу природного газу - акцептувала договір, зміст якого був розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідав Типовому договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Регулятора. Для відповідачки була розрахована щомісячна плата за розподіл газу. В свою чергу, відповідачка за отримані послуги з розподілу природного газу не розрахувалася у повному обсязі, здійснивши оплату наданих протягом 2020-2023 років лише частково. Таким чином, станом на дату подання цієї позовної заяви заборгованість відповідачки за послугу з розподілу природного газу, надану протягом січня 2021 року - вересня 2023 року складає 6326,73грн. Зважаючи на викладене, AT «Вінницягаз» здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони такого нарахування по дату звернення до суду із даною позовною заявою, а саме боржнику нараховано: пеню в розмірі 68,33грн; 3% річних в розмірі 56,01грн; інфляційні нарахування 75,92грн. Таким чином, загальна сума заборгованості боржника перед заявником за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 по вересень 2023 року з урахуваннями трьох процентів річних, пені та інфляційних втрат складає 6527,01грн.

Крім того, представником позивача подано відповідь на відзив, у якій представник просив позовні вимоги AT «Вінницягаз» до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, мотивуючи зокрема тим, що Товариство на законних підставах здійснювало діяльність із розподілу природного газу на території Вінницької області включаючи територію с. Літинські Хутори. Наголошує, що укладення договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Звернув увагу на те, що як вбачається з фінансового стану по лічильнику природного газу, який встановлений у будинку відповідачки, систематично змінювалися показники лічильника газу в сторону збільшення, що беззаперечно свідчить про використання природного газу, так і його розподіл, так і акцептування (приєднання) відповідачем до умов Типового договору з розподілу природного газу. Окремо звертає увагу, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. З письмовою заявою про припинення розподілу природного газу на його об`єкт відповідачка до Товариства не зверталася. Крім того, у відповідь на твердження відповідачки про відсутність у неї вузлів комерційного обліку, відповідно до яких вівся б облік купленого газу який би їй розподілив позивач, представник посилається на акт № від 17.02.2020, згідно якого за адресою відповідачки встановлено лічильник газу Метрікс 2019 року випуску №02553241, яким по сьогоднішній день користується відповідачка та ведеться облік спожитого природного газу.

Позиція відповідача

Відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», у якому відповідачка просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свій відзив відповідачка мотивувала тим, що заперечує наявність між нею та позивачем договірних відносин, які ґрунтуються на вільному волевиявленні сторін, та заперечує вказаний позивачем її правовий статус споживача/побугового споживача послуги з розподілу природного газу. Зазначає, що вона ніколи свідомо та добровільно не мала наміру змінювати правовідносини собі на шкоду та зі статусу громадянина-власника республіки, користувача надрами (в даному випадку природним газом), переходити добровільно на ринкові відносини та розпочинати купувати природний газ, як товарну продукцію. Вважає, що жодна норма жодного закону мене не змушує це робити. Заявляє, що не є споживачем, не купує природний газ у постачальної компанії, відтак фізично позивач не здійснює розподіл природного газу. Також, з тієї підстави, що вона не є споживачем послуги постачання (купівлі-продажу) та відповідно розподілу природного газу, у неї відсутній акцептований з позивачем договір про розподіл природного газу. Також, вона не є замовником у позивача не тільки послуги з розподілу природного газу, але й послуги з замовленої потужності та послуги з приєднання до мережі оператора ГРМ. Жодних доказів, які б свідчили зворотне, позивач не падав. Позивач не надав до позовної зави підписаної заяви-приєднання з повним переліком встановлених первинних документів, на підставі чого був би сформований особовий рахунок споживача, присвоєний ЕІС-код та вона б набула статусу споживача/клієнта. Документального підтвердження споживання природного газу матеріали справи не містять. Вважає, що довідка про фінансовий стан розрахунків та довідки про фактичне споживання, надані позивачем, не є первинним документами, за якими можливо встановити наявність чи відсутність заборгованості, що унеможливлює визначення дійсного розміру боргу, якщо такий мав би місце. Вказує на відсутність фото- та відео фіксації змін показів лічильника, квитанцій, як доказу, що саме вона здійснила платіж за квитанцією (рахунком), що відповідає законодавству про бухгалтерський облік. Також зазначає, що позивач не надав суду доказів наявності у селі Літинські Хутори газорозподільної системи позивача і того, що її будинок приєднаний до його системи. А також, що у оператора ГРМ відсутня ліцензія на здійснення господарської діяльності у сфері постачання природного газу, та використання даних газових лічильників, які призначені для обчислень у сфері постачання, не може здійснюватись для визначення об`ємів (обсягів) природного газу у абсолютно іншій, відокремленій сфері ринку природною газу якою є розподіл.

Крім того, відповідачкою ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, у якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову та яке мотивоване тим, що норми, та доводи які наводить позивач прямо суперечать статтям ЦКУ і не можуть бути застосовані у даному позовному провадженні. Вважає, що позивач не спростував доводів відзиву та не підтвердив належними та доступними доказами її статус їх клієнта, та наявність самого боргу і його розмір. Також позивач не спростував того факту, що відповідно до їх же кодексу ГРМ підставою для виникнення договірних відносин є законна обробка персональних даних клієнта, яка грунтується виключно на згоді останнього та підписанні заяви-приєднання з невідємними додатками (про що категорично наголошує), якими є, зокрема, акт розмежування балансової належності сторін та згода на обробку персональних даних. Позивач не спростував даних норм, за відсутності яких договірні відносини не є вільним волевиявленням сторін. Вважає, що лічильник газу взагалі не має відношення до газового розподілу. Акт заміни лічильника, який позивач додав в якості доказу не є допустимим, так як не можливо з`ясувати який саме підрозділ (дільниця) є його видавником. Крім того, «Акт заміни лічильника» не є тотожністю договору і не свідчить про наявність договірних відносин. В ЄДР відсутні відомості про відокремлений підрозділ, який здійснював установку газового лічильника. Також, представлений позивачем акт як доказ, насправді не є доказом виникнення заборгованості.

Рух справи в суді

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 03.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2024 із викликом сторін, яке відкладено на 01.07.2024 за клопотанням відповідачки.

Розгляд справи

Представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адвокат Приданчук В.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Встановлені судом обставини

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829, затверджено Типовий договір розподілу природного газу (а.с.8-13). Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 №811 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області. В свою чергу, Регулятор постановою від 11.06.2019 №1025 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 №811» внесла такі зміни: 1) у назві абревіатуру «ПАТ» замінити абревіатурою «АТ»; 2) у тексті постанови слова «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ» у всіх відмінках замінити словами «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ» у відповідних відмінках (а.с.20).

Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз», встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 0,89 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 липня 2020 року у розмірі 1,09 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року №1152 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014», внесено зміни до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014, а саме: абзац другий підпункту 2 пункту 1 цифри «1,09» замінено цифрами «0,97».

01січня 2021 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2765 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,68грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ).

01 січня 2022 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 22 грудня 2021 року №2741 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Згідно акту (о/р) № про встановлення та опломбування побутового лічильника газу від 17.02.2020, Акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» Літин, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності споживача ОСОБА_1 , встановлено лічильник газу Метрікс 2019 року випуску №02553241, яким по сьогоднішній день користується відповідачка та ведеться облік спожитого природного газу. (а.с.63).

Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу на ім`я відповідача ОСОБА_1 , як на споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , присвоєний ЕІС-код АДРЕСА_2 , розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам: з січня 2020 року по червень 2020 року у розмірі (01.10.2018 - 30.09.2019 = 684,51м3/12міс 57,0425*1,068) 60,92грн в місяць; з липня 2020 року по грудень 2020 року у розмірі (01.10.2018 - 30.09.2019 = 684,51м3/12міс 57,0425*1,164) 68,40грн в місяць; з січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі (01.10.2019 - 30.09.2020 = 1250,31м3/12міс = 104,1925*2,016) 210,05грн в місяць; з січня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі (01.10.2020 - 30.09.2021 = 1537,35м3/12міс = 128,1125*2,112) 270,57грн в місяць; з січня 2023 року по вересень 2023 року у розмірі (01.10.2021 - 30.09.2022 = 2285,98м3/12міс = 190,4983*2,112) 402,33грн в місяць. За період з січня 2020 року по вересень 2023 року відповідачу нараховано заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 6326,73грн на показник лічильника 5037,85м3 (а.с.14).

У вказаному фінансовому стані розрахунків за послугу з розподілу природного газу наявна інформація щодо здійснення оплати: 30.07.2020 сума 188,24грн, банк: Приватбанк, дата прийому 29.07.2020; 02.09.2020 сума 66,40грн, банк: Приватбанк, дата прийому 02.09.2020; 26.11.2020 сума 199,19грн, банк: Приватбанк, дата прийому 25.11.2020; 30.12.2020 сума 66,40грн, банк: Приватбанк, дата прийому 29.12.2020; 05.02.2021 сума 210,04грн, банк: Приватбанк, дата прийому 04.02.2021; 01.03.2021 сума 420,10грн, банк: Приватбанк, дата прийому 28.02.2021; 01.04.2021 сума 420,11грн, банк: Приватбанк, дата прийому 31.03.2021; 29.06.2021 сума 210,05грн, банк: Приватбанк, дата прийому 25.06.2021; 12.07.2021 сума 210,06грн, банк: A-Банк (Акцент-Банк); 31.08.2021 сума 210,05грн, банк: Приватбанк, дата прийому 30.08.2021; 04.10.2021 сума 210,05грн, банк: A-Банк (Акцент-Банк); 22.10.2021 сума 210,05грн, банк: A-Банк (Акцент-Банк); 30.12.2021 сума 420,11грн, банк: A-Банк (Акцент-Банк), дата прийому: 29.12.2021, показ.попер.=3261,00, показ.поточ. =3691,00; 21.02.2022 сума 541,14грн, банк: A-Банк (Акцент-Банк), дата прийому 18.02.2022, показ.попер. =3723,00, показ.поточ. = 4079,00.

Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 01.10.2018 по 30.09.2019, розподілено природного газу в кількості 684,51м3 (а.с.17).

Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 01.10.2019 по 30.09.2020, розподілено природного газу в кількості 1250,31м3 (а.с.18).

Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 01.10.2020 по 30.09.2021, розподілено природного газу в кількості 1537,35м3 (а.с.16).

Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 01.10.2021 по 30.09.2022, розподілено природного газу в кількості 2285,98м3 (а.с.15).

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 у справі №137/1047/22 скасовано судовий наказ, виданий 01.11.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованості за послугу розподілу природного газу (а.с.6,7).

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06 листопада 2015року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Як передбачено ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Відповідно до п.1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498 послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно з абз.2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з абз.1 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Відповідно до п.3.2 Типового договору розподілу природного газу за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю Сторін експлуатаційна відповідальність Оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) Споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін визначений Кодексом газорозподільних систем.

Згідно з гл.4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

За змістом ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 та ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України ).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого установлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору у цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( стаття 634 ЦК України ).

Судом встановлено, що між сторонами у цій справі наявні фактичні договірні відносини, АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» виконало узяті на себе зобов`язання перед відповідачкою та надало їй послуги розподілу природного газу, а відповідачка водночас своїх зобов`язань не виконала, не оплатила послуги розподілу природного газу, чим порушила умови договору приєднання.

Доводи відповідачки про те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджували б факт її приєднання до умов договору розподілу природного газу та відкриття особового рахунку за адресою її проживання, є необґрунтованими з огляду на таке.

За умовами пункту четвертого глави 3 розділу IV Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяль-ності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природ-ного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу ( пункт сьомий глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ ). За пунктом п`ятим розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Матеріалами даної справи беззаперечно підтверджується, що на ім`я побу-тового споживача ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , фактичний відбір газу нею здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що проживає за вказаною адресою. Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що до її будинку підведено газ, однак вона ним не користується. Згідно акту (о/р) № про встановлення та опломбування побутового лічильника газу від 17.02.2020, Акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» Літин, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності споживача ОСОБА_1 , встановлено лічильник газу Метрікс 2019 року випуску №02553241, яким по сьогоднішній день користується відповідачка та ведеться облік спожитого природного газу (а.с.63). Те, що відповідачка дійсно споживає природний газ за вказаною вище адресою підтверджується довідкою про фінансовий стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу, довідками про фактичні обсяги спожитого природного газу. У довідці про фінансовий стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу відображаються щомісячні показники лічильника про обсяг спожитого позивачем природного газу, зазначено суми, які підлягали до сплати кожного місця відповідачем на користь позивача, а також розмір боргу за кожен місяць з січня 2020 року по вересень 2023 року, та суми часткових проплат за надані послуги. Разом з тим із довідок про фактичний обсяг споживання природного газу ОСОБА_1 також вбачаються помісячні показники лічильника і об`єм спожитого газу. Дана інформація сформована згідно даних споживача та під час контрольного зняття показників з лічильника працівниками АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз». Наведені документи містять інформацію щодо предмета доказування у даній справі, одержані у встановленому законом порядку, відтак є належними та допустимими доказами у розумінні норм статей 77, 78 ЦПК України. При цьому, суд зазначає, що правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт).

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 лютого 2018 року усправі №639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Враховуючи, що АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз» надавало послуги з розподілу природного газу до будинку скаржника, а останній прийняв ( спожив ) ці послуги, користуючись природним газом ( тобто прийняв оферту ), тому наявність двосторонньої підписаної угоди між надавачем та споживачем послуг законом не вимагається. Матеріали справи не містять доказів того, що скаржник звертався до позивача з вимогою про припинення дії договору про надання послуг розподілу природного газу та того, що він припинив користуватися такими послугами. У свою чергу дані скаржника як побутового споживача послуги відповідають відомостям, що зазначаються ним самим в апеляційній скарзі, тому неможливо стверджувати про безпідставність чи недоведеність відкриття особового рахунку за місцем його проживання та споживання послуг за цією адресою, а доказів про зворотне скаржником не надано.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами ураховується стандарт доказування «більшої вірогідності», який зводиться до обґрунтованості вимог позову у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений до стягнення стороною позивача.

На виконання норм статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд визнає доводи відповідача такими, що на увагу не заслуговують, оскільки цілком спростовуються матеріалами справи та вищезазначеними нормами чинного законодавства. Доводи відповідачки об`єктивно є такими, що свідчать про незгоду ОСОБА_1 за наслідком суб`єктивного трактування, розуміння нею норм матеріального права.

Матеріали справи не містять доказів про звернення відповідачки із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу та доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання.

Згідно з ч.1, 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, відповідачкою не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті наданої послуги, власного розрахунку наявної заборгованості або ж доказів на погашення заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази про не надання послуг розподілу природного газу, також не встановлено, що послуги надавав інший постачальник.

Судом встановлено, що відповідачка свої зобов`язання належними чином не виконує. Позивачем було доведено ті обставини, що відповідачка приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, отримала послуги з розподілу газу, не оплатила їх, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в сумі 6326,73грн за послугу з розподілу природного газу, яка здійснювалась за період з січня 2020 по вересень 2023 включно.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом даного пункту визначеної статті нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно абз.2 п.8.2 Договору у разі порушення споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором (абз.3 п.8.2 Договору).

Постановою КМУ від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни до пункту 1 постанови КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та скасовано заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням у разі їх несплати, по всій території України, за винятком тих домоволодінь, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до визначеного Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій переліку.

Згідно розрахунку позивача, останнім нараховано: пеню в розмірі 68,33грн за період з 01.01.2024 по 17.04.2024 за 108 прострочених днів у розмірі 0.01% за кожен день прострочення; 3% річних в розмірі 56,01грн за період з 01.01.2024 по 17.04.2024 за 108 прострочених днів; інфляційні нарахування в розмірі 75,92грн за січень 2024 з індексом інфляції 100,40%, за лютий 2024 з індексом інфляції 100,30%, за березень 2024 з індексом інфляції 100,50%.

Суд погоджується із такими розрахунками за вказані періоди, вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам статей 549, 625 ЦК України. Крім того, відповідачкою не заперечувались такі розрахунки позивача.

Таким чином правильність розрахунків позивача за заявленою до стягнення сумою боргу відповідачкою належними і допустимими доказами не спростовано. Доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг відповідачкою суду не представлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість в сумі 6527,01грн, з яких: заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 6326,73грн; пеня в сумі 68,33грн; 3% річних в сумі 56,01грн; інфляційні нарахування в сумі 75,92грн.

Щодо інших аргументів учасників у даній справі, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Дотримуючись вищевикладених норм та рекомендацій, суд вважає за можливе не надавати відповіді у рішенні на інші аргументи і доводи сторін у справі, оскільки вони не впливають на правильне вирішення спору.

Щодо розподілу судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 3028,00грн.

Керуючись ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259 263-265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість в сумі 6527,01грн (шість тисяч п`ятсот двадцять сім гривень 01 копійку), з яких: борг за послугу розподілу природного газу в сумі 6326,73грн; пеня в розмірі 68,33грн; 3% річних в розмірі 56,01грн; інфляційні нарахування 75,92грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Вінницягаз» витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.07.2024.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адреса: пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, Вінницького району Вінницької області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя : Верещинська Я. С.