Провадження № 2/202/5056/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 січня 2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, в світлий час доби, водій ОСОБА_2 , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21104-125-51», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух зі швидкістю 50 км/годину по проїжджій частині автодороги по вул. Жовтнева у с. Малотаранівка в бік м. Краматорська Донецької області, проїжджаючи закруглення вказаної автодороги у районі будинку №4, в порушення вимог п.п 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху, що дозволяла безпечно виконати проїзд закруглення дороги, втратив контроль в управлінні, що призвело до виникнення заносу, зміни напрямку руху і виїзду на зустрічну смугу руху, скоїв зіткнення з автобусом марки «ПАЗ-33054 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку з боку м. Краматорська по своїй смузі руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01.08.2019 року по справі №234/3803/19 відповідач був визнаний винним у кримінальному правопорушенні.

Підчас розгляду кримінальної справи за №234/3803/19 позивачем цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до даних МТСБУ автомобіль під управлінням відповідача мав чинний поліс №АМ5139594 ТДВ СК Альфа-Гарант».

Просила суд стягнути із ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду завдану здоров`ю в розмірі 13 740,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп.; стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду завдану здоров`ю в розмірі франшизи, а саме 510 (п`ятсот десяти) грн. 00 коп. та судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

12.01.2022 року від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву в якому вказали, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Вказали, що 14 вересня 2018 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5139564, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_1 .

12 січня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ПАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок даної ДТП, пасажири ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 загинули на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

В супереч вимогам ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», станом на даний час із заявою про страхове відшкодування позивач до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не зверталася, у зв`язку з чим, з боку страховика, жодних виплат на її користь здійснено не було.

Вказали, що беручи до уваги те, що станом на даний час позивачем не надано ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяви про страхове відшкодування з усіма необхідними відомостями очевидним є висновок про те, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами порушення своїх прав (інтересів) відповідачем, а звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним.

Також окремо звернули увагу суду на те, що заявлені позивачем витрати на лікування не є обґрунтованими, а необхідність їх здійснення не підтверджена документально відповідним закладом охорони здоров`я, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди зазначили, що згідно ст. 26-1 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», під назвою «Відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно заявлених позивачем позовних вимог, максимальний розмір завданої їй моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоров`я становить: 687,00 грн. (5% від 13 740,00 грн.). Однак, у зв`язку з тим, що розмір заявлених позивачем витрат на лікування є недоведеним та необґрунтованим, то фактично відсутня можливість здійснити розрахунок моральної шкоди, яка корелюється саме від розміру обґрунтованих та необхідних витрат на лікування. У зв`язку з цим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17.08.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 02 жовтня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просила суд здійснювати розгляд прави без її участі та задовольнити позов.

Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Скористались правом та надали відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомлення про вручення, яка повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв та клопотань не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2019 року у справі №234/3803/19, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (двох) років, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 свою провину визнав повністю та суду пояснив, що 12 січня 2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, в світлий час доби, він, керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «ВАЗ- 21104-125-51», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух зі швидкістю 50 км/годину по проїжджій частині автодороги по вул. Жовтнева у с. Малотаранівка в бік м. Краматорська Донецької області, проїжджаючи закругленням вказаної автодороги у районі будинку №4, в порушення вимог п.п.10.1,11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, не справився з управлінням та загинули пасажири, які були в автомобілі на задньому сидінні. Загинули родичі дружини - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Також отримали травми він та його дружина ОСОБА_1 .

Пасажиру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, скальпованої забійної рани своду черепу з пошкодженням апоневрозу, правосторонніх переломів ключиці та 1-9 ребр зі зміщенням та наявністю підшкіряної емфіземи грудної клітини, які виникли в результаті дії тупих твердих предметів при вказаних обставинах ДТП (у салоні автомобілю), та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як безпечні для життя та потребуючих для свого загоєння терміном понад 21 доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

14 вересня 2018 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5139564, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_1 .

Підчас розгляду кримінальної справи за №234/3803/19 позивачем цивільний позов не заявлявся.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення із ТДВ СК «Альфа-Гарант» на її користь матеріальної шкоди завданої здоров`ю в розмірі 13 740,00 грн., а також моральної шкоди в розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп. та стягнення із ОСОБА_2 матеріальної шкоди завданої здоров`ю в розмірі франшизи, а саме 510 грн. 00 коп.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 нього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання майнових вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого , передбачає наступне: у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, позивачем не подано ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяви про страхове відшкодування з усіма необхідними документами, тому суд доходить висновку, що звернення до суду є передчасним, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами порушення своїх прав (інтересів) відповідачем.

На підтвердження понесених витрат на лікування, позивачем надано до суду копію виписки з історії хвороби № 414 та копію квитанції № 19271643 від 28.01.2019р.

Суд звертає увагу, що дані документи не підтверджують обґрунтованості та необхідності здійснення заявлених позивачем витрат на лікування з огляду на наступне.

У графі «призначення платежу» квитанції № 19271643 від 28.01.2019р. зазначено «Оплата мед. послуги с-но рах. на оплату № 11/0119 от 28.01.2019 ОСОБА_7 », проте жодного рахунку на оплату № 11/0119 від 28.01.2019р. позивачем надано не було.

Суд позбавлений можливості встановити, які саме медичні послуги були надані позивачу згідно квитанції № 19271643 від 28.01.2019 р. Згідно наявних документів неможливо достовірно ідентифікувати понесені позивачем витрати, як такі, що стосуються завданої внаслідок вищевказаної ДТП шкоди та пов`язати дані витрати із ДТП.

Також, згідно квитанції № 19271643 від 28.01.2019р. неможливо однозначно ідентифікувати отримувача коштів, адже не вказано його ідентифікаційного коду.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_8 використовує наступні види діяльності: 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами (основний); 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Надання медичних послуг, як про це вказано у квитанції № 19271643 від 28.01.2019р. не є видом діяльності ФОП ОСОБА_8 у зв`язку з цим є необґрунтованою сплата позивачем коштів за ці послуги.

Також суд звертає увагу на те, що ФОП ОСОБА_8 знаходиться у м. Києві, а позивач лікувалася у м. Краматорськ, що також викликає сумніви у пов`язаності витрат згідно квитанції № 19271643 від 28.01.2019р. із вищевказаною ДТП.

Виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки заявлені позивачем витрати на лікування не є обґрунтованими, а необхідність їх здійснення не підтверджена документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і " ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки розмір заявлених позивачем витрат на лікування є недоведеним та необґрунтованим, то фактично відсутня можливість здійснити розрахунок моральної шкоди, яка корелюється саме від розміру обґрунтованих та необхідних витрат на лікування.

Виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи із вищевикладеного, приймаючи до уваги, що викладені докази не викликають у суду жодних сумнівів щодо їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності для вирішення справи по суті, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів по справі, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись: ст.ст. 4,13,141,259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки ,26, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.12.2024 року.

Суддя Л.П. Слюсар