Справа № 761/8355/21
Провадження № 2/761/563/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

за участі секретаря Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частини доходу до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років. Заява мотивована тим, що 15 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . 27.11.2020 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва в справі №761/24024/20 шлюб розірвано. 3 моменту припинення шлюбних відносин з вересня 2019 року ми з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини. З того моменту та по теперішній час позивач проживає окремо, і спільний з відповідачем син мешкає разом з нею адресою: АДРЕСА_1 .Усі витрати, пов?язані з утриманням дитини позивач несла одна, до поки не звернулась в Шевченківський районний суд міста Києва з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину. Позивач також зазначає, що останнім часом відповідач почав перераховувати по 5000 грн. в місяць для утримання дитини, при тому що має офіційну заробітну плату більшу ніж 47000,00 грн. в місяць. Інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні не має. З огляду на досвід який склався в суспільстві, проживання дитини саме з матір?ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині. Зважаючи на викладене позивач і звернулась до суду з даним позовом.

ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі.

Провадження у справі відкрито 17.05.2021, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у справі та вирішено про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15 листопада 2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

14 грудня 2022 року в адресу суду надійшло заява про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

У судове засідання позивач не з`явилась, про час дату судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання в адресу суду не надходило.

Відповідач також не з`явився в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю і зазначив, що позовні вимоги визнає

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15 червня 2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 15.06.2018 року, видане Шевченківським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №15 (копія наявна в матеріалах справи).

Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_1 .

Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження від 06.08.2019, актовий запис №1872 (копія наявна в матеріалах справи).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 27.11.2020 за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/24024/20).

Як свідчать матеріали справи, після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

За приписами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, як це визначено ч. 4 ст. 84 СК України.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини доходу до досягнення дитиною трьох років.

ОСОБА_2 визнає вимоги, заявлені ОСОБА_1 .

При цьому під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає, що стягнення аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення спільною дитиною трирічного віку є достатнім.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Представник ОСОБА_8 просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось.

Як свідчать матеріали справи, 22 лютого 2021 року між позивачем ОСОБА_8 та адвокатом Адвокатським об`єднанням "Кіровоградська обласна колегія адвокатів укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/8355/21.

Відповідно договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу, за подання позовної заяви до суду 5 000, 00 грн., участь адвоката у судових засіданнях разом з підготовкою заяв по суті справи, заяв та клопотань 1000, 00 грн.

Як вбачається з попереднього розрахунку витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів становить 10 000 грн. 00 коп.

Так ОСОБА_8 долучила до позову договір про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року, з описом та вартістю робіт, за надання правової допомоги.

Підсумовуючи все вищенаведене, зважаючи на подачу представником позову, подачу заяви щодо зміни прізвища позивачем та з огляду на розгляд справи за відсутності сторін, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19.

Розподіляючи витрати пов`язані зі сплатою судового збору, суд керується положеннями ст. ст. 141,142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 76, 84-85 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03.03.2021, до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 )витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5Б, ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) судовий збір за подачу позову у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 березня 2024 року.

Суддя: