Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-н/641/1127/2024 Справа № 641/4286/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Суддя Комінтернівський районний суд м. Харкова Маньковська О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, електропостачання, холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Комінтернівського районного суду м. Харкова звернувся Голова правління ОСББ « НАШ ГОРОДОК» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, електропостачання, холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання.

З матеріалів заяви вбачається, що виник спір з приводу утримання та користування нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Предметом заяви у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Вказаний висновок сформований Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року справа № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18).

Частиною 4 ст.263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Зважаючи на те, що заборгованість за оплату послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, електропостачання, холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання виникла за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова, а тому дана справа підсудна саме Київському районному суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім того, Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 164 ЦПК України визначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Під час перевірки сплати судового збору за платіжною інструкцією № 899 від 14.06.2024 року, яка міститься в додатках матеріалів справи, в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» встановлено, що платіжна інструкція № 899 від 14.06.2024 року прикріплена до матеріалів справи № 641/3989/24 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання, холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання з ОСОБА_1 , ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Богдан М.В. від 20.06.2024 року відмовлено у видачі судового наказу за вказаною заявою.

Так, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, крім того, порушено вимоги статті 163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Положеннями частини 1 статті 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 30,162, 165,166, 167, 263 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, електропостачання, холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -О. О. Маньковська