Провадження № 2/639/1108/24 Справа № 639/2820/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлявцевої О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/2820/24

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики від 02.03.2019 року у розмірі 400 000, 00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02.03.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 400 000, 00 грн. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 02.03.2023 року у АДРЕСА_1 . У порушення вимог договору позики від 02.03.2019 року відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення позики у встановлений строк, в результаті чого ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 400 000, 00 грн.

18 червня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнає частково.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідача зазначає, що вона погоджується з тим, що 02.03.2019 року між нею та позивачем було укладено договір позики, відповідно до якого отримала від позивача грошові кошти у розмірі 400 000, 00 грн. зі строком погашення боргу не пізніше 02.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, позивачем не зазначено, що борг відповідачем було частково погашено у розмірі 50 000, 00 грн.. 29.12.2020 року у рахунок погашення вищевказаного договору позики від 02.03.2019 року відповідачем сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 25 тис. грн., також 20.01.2022 року було відповідачем сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 25 тис. грн., що підтверджується розписками позивача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача 350 000, 00 грн. та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в відзиві на позовну заяву просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 400 000, 00 грн., на строк до 02.03.2023 року.

Відповідно до розписки від 20.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , отримав грошові кошти в розмірі 25 000, 00 грн. від ОСОБА_2 по договору займа від 02.03.2019 року.

Відповідно до розписки від 28.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , отримав грошові кошти в розмірі 25 000, 00 грн. від ОСОБА_2 по договору займа від 02.03.2019 року.

Статтею 627 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики 02.03.2019 року. ОСОБА_1 умови договору позики виконав належним чином, передавши ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 400 000, 00 грн. строком до 02.03.2023 року. Однак відповідач ОСОБА_2 належним чином свої зобов`язання не виконала, у визначені договором строки погашення заборгованості не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем з урахуванням уточнень утворилась заборгованість у розмірі 350 000, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за договором позики від 02.03.2019 року у розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.,

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 02.07.2024 року.

Суддя В. В. Марченко