єдиний унікальний номер справи 531/2907/24
номер провадження 2/531/892/24
27 грудня2024 року місто Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого - судді Попова М.С.,
за участю секретаря Клименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,
Станом на 20.10.2024 заборгованість становить 3730,25 грн.- основний борг, 189,78 грн.- інфляційні збитки, 69,90 грн. 3% річних. Відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судовий збір.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином шляхом публікації оголошення про виклик в судове засідання, розміщене на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав.
Тому, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі матеріалами та доказами.
З даних картки абонента ОСОБА_1 вбачається, що йому щомісячно нараховувалося: з жовтня 2021 92,38 грн., з січня 2022 112,11 грн., з січня 2023 125,31 грн., з січня 2024 156,46 грн., у жовтні 2024 6,86 грн.(а.с.17).
У січні 2022, по особовому рахунку НОМЕР_1 , код ЕІС:56ХМ26D112601052, за адресою: АДРЕСА_1 , абонент ОСОБА_1 ,було здійснено оплату отриманих послуг на суму 277,00 грн. (а.с.23).
Позивачем також надано картку фактичного споживання м.куб газу абонентом ОСОБА_1 з жовтня 2021 року по жвтень 2024 року .
Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема: надання підписаної заяви, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.).
Позивач направляв відповідачу претензію від 01.02.2024 №131 з вимогою сплати до 20 лютого 2024 року борг у розмірі 2628,17 грн, яка не отримана відповідачем, конверт було повернуто відправнику із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с.20,21).
З розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 20.10.2024, становить 3730,25 грн.(а.с.19).
У зв`язку з наявністю заборгованості відповідачу нараховано витрати від інфляції за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 у розмірі 189,78 грн, та відповідно до ст. 625 нараховано проценти за користування коштами (3%) за період з 21.01.2024 по 21.10.2024 259,68 грн.(а.с.24).
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.
За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, тарифами встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.
07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.
Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих послуг, оплата була здійснена лише у січні 2022 на суму 277,00 грн, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, що станом на 20.10.2024 склала 3730,25 грн.
Відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду належні та допустимі докази, які б ставии під сумнів правильність проведеного позивачем розрахунку чи наявність боргових зобов`язань взагалі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з зазначеними, відповідачу нараховано індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, в порушення умов договору, не сплачував позивачу витрати за розподіл газу, а відтак позов необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за цей період у вказаному вище розмірі, а також нараховані інфляційні збитки та 3% річних.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов