Справа № 191/3972/23
Провадження № 2/191/1060/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 червня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря Омельченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до початку судового засідання надали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом на надання відзиву не скористався.
У зв`язку з тим, що позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за їх згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
23.09.2022 ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 направлено претензію за № 23/09 про необхідність повернення боргу в строк до 30 жовтня 2022 року.
Однак, у зв`язку з припиненням відповідачем погашення боргу, позивачем 27.04.2023 за №27/04 повторно направлено претензію про необхідність повернення залишку заборгованості в строк до 01 червня 2023 року в розмірі 5150 доларів США.
Згідно з розрахунком заборгованості, станом на день подання позовної заяви загальна заборгованість відповідача за розпискою від 09 лютого 2022 року становить 5150,00 доларів США, з яких: 5150,00 доларів США - сума боргу; 208,25 доларів США 3% річних.
Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Оригінал розписки знаходиться у позивача .
До спірних правовідносин судом застосовані наступні норми права.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Із аналізу правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики, а також 3% річних є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також, суд вважає за необхідне у відповідності до с.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 280-282ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму боргу за договором позики від 09 лютого 2022 року в розмірі 5358 (п`ять тисяч триста п`ятдесят вісім) доларів 25 центів, яка складається з наступного: 5150,00 доларів США основна сума боргу; 208,25 доларів США 3% річних, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Я. Ю. Костеленко