Ухвала

Іменем України

24 грудня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 578/1035/23

провадження № 2/578/12/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косар А. І.,

за участю

секретаря судового засідання Литвин А. В.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Верем`юк Д. А. в режимі відео конференції,

відповідача ОСОБА_2 в режимі відео конференції, ОСОБА_3 ,

розглянув заяву про відвід судді Косар А. І. від участі у розгляді справи № 578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку

і установив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку, в якому просить суд виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати ключі від житлового будинку, правовстановлюючі документи та інші документи на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за вказаною адресою; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку 70 000.00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2023 року справу № 578/1035/23 призначено головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

18 серпня 2023 року суддя Краснопільського районного суду Сумської області постановила ухвалу, якою прийняла до розгляду справу № 578/1035/23 та відкрила провадження. Справа була призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Справа по суті не слухалася і спір по суті не вирішено, постановлялися ухвали з процесуальних питань (про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням у справі № 578/817/20; про поновлення провадження у справі 578/1035/23; про відмову у забезпеченні зустрічної позовної заяви; про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви).

Відповідач ОСОБА_2 13.11.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді Косар А. І., вважаючи, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості й об`єктивності цієї судді. ОСОБА_2 працював у Краснопільському районному суді Сумської області з грудня 2002 року по 11 серпня 2020 року, у тому числі на посаді керівника апарату Краснопільського районного суду Сумської області з 01 лютого 2008 року по 11 серпня 2020 року. З жовтня 2016 року по серпень 2020 року працював під безпосереднім керівництвом судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтини Іванівни як голови вказаного суду. Переконаний, що спільна робота в Краснопільському районному суді, службовий контакт, спілкування можуть викликати сумнів у стороннього спостерігача в неупередженості судді та розгляду справи. Посилаючись на пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, позицію Європейського суду у вищезазначених справах, звертає увагу на те, що кожен суддя щодо якого є щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Одночасно заявник просить поновити визначений частиною третьою статті 39 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ строк для заявления відводу судді учасником сторони по справі як такий, що пропущений з поважних причин.

Мотивує заяву так:

- Згідно зі статтею 127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

- Вважає, що у справі наявні істотні та поважні причини пропуску строку для вчинення процесуальних дій відповідачами, зокрема, і заявления відводу судді в даній справі.

- 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє до тепер.

- покликається на рішення Ради Суддів України від 24.02.2022 «Про вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку із збройною агресією з боку РФ» та рекомендацій від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, якими рекомендовано по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану, позицію Верховного Суду від 04.03.2022 "Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан", якою визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

- Краснопільська селищна територіальна громада з 24.02.2022 по 26.03.2022 відносилася до територій активних бойових дій, а з 25.05.2022 і по даний час відноситься до територій можливих бойових дій. Ті обставини, що територія Краснопільської селищної територіальної громади протягом 2022-2024 років обстрілюється з усіх видів озброєння: артилерією, мінометами, з застосуванням ударних та РРУ-дронів, реактивною артилерією «Град», ракетами різного типу, є загальновідомими, відповідні повідомлення розміщуються у ЗМІ. У листопаді 2024 року селище Краснопілля зазнало неодноразових бомбардувань авіаційними бомбами, внаслідок чого зруйновано та пошкоджено приміщення навчальних закладів, адміністративних будівель, торгівельних закладів та значна кількість житлових будинків. Оселя відповідачів також зазнала часткового руйнування внаслідок ракетного удару і занесена до відповідного реєстру житла, яка потребує відновлення внаслідок бойових дій. Протягом 2022-2024 років відповідачі проживають у селищі Краснопілля Сумської області, на території громади, визнаної територією можливих бойових дій, котра фактично регулярно зазнає обстрілів з рф, а протягом 2023-2024 років - і спроб прориву кордону з боку ворожих ДРГ. У свою чергу територія Кролевецької міської територіальної громади протягом 2023- 2024 років неодноразово зазнавала ракетних та бомбових ударів. На території громади протягом 24.02.2022-12.11.2024 відбулося 2833 повітряні тривоги тривалістю 3965,4 години. В таких умовах відповідач ОСОБА_2 як суддя Кролевецького районного суду Сумської області продовжував виконувати свої обов`язки, надаючи перевагу захисту прав інших осіб, забезпеченню права учасників судового провадження на справедливий суд. При цьому судді Кролевецького районного суду Сумської області працюють із значним навантаженням, зокрема, у моєму провадженні протягом 2023 року знаходилося понад 940 справ, станом на даний час за 2024 рік надійшло понад 930 справ. Зазначені обставини впливають на мій психологічний стан, викликають почуття постійної напруги та тривоги, що також перешкоджало звернутися до суду з заявою про відвід раніше. На території Краснопільської ОТГ регулярно і протягом тривалого часу відсутній доступ до Інтернету, антени мобільного зв`язку неодноразово пошкоджувалися внаслідок обстрілів, а доступ до поштового зв`язку ускладнений як повітряними тривогами, так і практично щоденними загрозами від ударів іншими видами озброєння. Крім того, на час повітряних тривог, ракетних обстрілів, у робочий час, тобто на території Кролевецької громади, я змушений був перебувати в укритті чи іншій споруді цивільного захисту населення без доступу до мережі інтернет, комп`ютера та відділу поштового зв`язку і, відповідно, не мав об`єктивної можливості подати заяву до суду тощо.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву. Представник позивача заперечував проти її задоволення, мотивуючи тим, що вказана заява є безпідставною. Обставини, на які посилається заявник, не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами. Якщо сторона у справі не згодна з рішенням суду, то є можливість його оскаржити у апеляційній інстанції.

Вивчивши заяву-клопотання про відвід судді, суд доходить до наступного висновку.

Згідно чч.1, 2, 3 статті 40 ЦПК, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Викладені заявником причини пропуску строку для вчинення процесуальних дій можливо визнати поважними з тих підстав, що, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування процесуальних строків щодо звернення до суду, у тому числі з заявами, про відвід, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого стст. 55, 124, 129 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, з метою дотримання права заявника на звернення до суду, суд вважає, що строк звернення до суду слід поновити.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

У своєму рішенні "Газета "Україна-центр" проти України" ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Спільна робота у Краснопільському районному суді Сумської області з жовтня 2016 р. по серпень 2020 р., коли відповідач обіймав посаду керівника апарату суду, а головуючий суддя у справі 578/1035/23 Косар А. І. виконувала адміністративні повноваження голови суду, тобто мав місце службовий контакт, спілкування, а у послідуючому розгляд цивільної справи стосовно колишнього співробітника не можуть бути підставами для обґрунтованих об`єктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у судді.

Суд уважає за необхідне звернути увагу на помилковість аргументу ОСОБА_2 про те, що відповідно до висновків ЄСПЛ щонайменші сумніви щодо упередженості судді є підставою для його виходу з процесу.

Згідно з процесуальною позицією заявника, підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

Згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь- якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява N° 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною».

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Суд розтлумачив, що по-перше необхідно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безсторонній, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоби виключити будь-які сумніви щодо цього.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у пункті 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «...сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необгрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Oie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка головуючого судді Косар А. І. та у минулому службові відносини між нею та заявником не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи № 578/1035/23.

Крім того, немає жодної з визначених у статті 36 ЦПК підстав для відводу головуючого судді.

Однак, йдеться мова про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючого судді під час вирішення справи № 578/1035/23, суд задовольняє заяву про відвід головуючого судді.

Керуючись стст. 33, 36, 40, 44, 182, 222, 258, 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

Постановив:

Поновити відповідачу ОСОБА_2 строк на подання заяви про відвід судді.

Заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтини Іванівни від розгляду справи № 578/1035/23 задовольнити.

Відвести суддю Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтину Іванівну від розгляду справи № 578/1035/23.

Судову справу єдиний унікальний номер:578/1035/23 передати до канцеляріі Краснопільського районного суду Сумської області для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення

Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року

Суддя А. І. Косар