ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

м. Харків

справа № 636/145/24

провадження № 22-ц/818/2339/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2024 року у складі судді Золотоверхої О.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звернулисьдо суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2024 року провадження у дійсній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішенням по кримінальній справі №636/5475/21.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє ОСОБА_4 , ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд помилково зупинив провадження у справі. Предметом позову у даній справі є морально шкода завдана внаслідок ДТП, яка спричинила смерть ОСОБА_5 Неправомірність дій ОСОБА_6 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована відповідачем, спричинення шкоди життю потерпілої та причинний зв`язок між ними та смертю останньої можуть бути встановлені в ході розгляду даної справи, на підставі доказів, долучених до матеріалів. Водночас не має правового значення наявність вини у вчиненні кримінального правопорушення. Зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Тому суд безпідставно посилався на об`єктивну неможливість розгляду справи по суті до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі;

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ СК «Оберіг» просить ухвалу залишити без змін. Посилається на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом розгляду цієї справи є вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зупиняючи провадження у справі, суд керувався п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України виходив із того, що провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальна справа № 636/5475/21. Станом на 23.04.2024 рішення по даній справі не ухвалено, до відповідальності жодну особу не притягнуто, що перешкоджає можливості встановити істину у дійсній цивільній справі.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини(факти),які є предметом судового розгляду (ст. 251 ч.1 п.6 ЦПК України).

Обов`язковою підставою для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є встановлення судом факту протиправності дії заподіювача шкоди. До подібних висновків дійшов ВС України у постанові від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених нормами ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті шість частини першоїстатті 251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на викладене, відсутність рішення за результатами розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не звільняє володільця джерела підвищеної небезпеки від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №544/858/19.

Зупиняючи провадження у справі суд не посилався на те, що наявні в матеріалах справи докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність судового рішення в кримінальному провадженні, яким встановлена вина водія у вчиненні ДТП, не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду дійсної цивільної справи.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд помилково прийшов до висновку, що рішення Чугуївського міськрайонного суду за результатами розгляду кримінальної справи № 636/5475/21 буде мати суттєве значення для вирішення спору між сторонами у даній справі, , унаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Згідно п.4 ч.1ст.379 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі з підстав п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, порушив норми процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, судова колегія не вбачає підстав для стягнення витрат понесених на правничу допомогу, оскільки судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам. Судом апеляційної інстанції переглядається ухвала суду про вирішення процесуального питання. Тому підстави для розподілу судових витрат на цій стадії процесу не відсутні.

Керуючись ст.ст.251, 376, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

Ю.М. Мальований