Номер провадження: 22-ц/813/4444/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності та зобов`язання повернути власність, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Луняченко В.О. 14 лютого 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу №8047/2021/287471 транспортного засобу марки Mercedes-Bens, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, визнання права власності на транспортний засіб та зобов`язання його повернути.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року було задоволено клопотання сторони позивача та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб: марка Mercedes-Bens, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , та заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії зі вказаним об`єктом рухомого майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року були внесені виправлення в ухвалу від 13.09.2022 року та роз`яснено, що спірний транспортний засіб змінив номерний знак на НОМЕР_5 , а також змінено номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року було скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності було відмовлено.

Представником ОСОБА_3 31.01.2024 року до суду першої інстанції була подана заява про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтована відсутністю необхідності забезпечення позову, у задоволенні якого було відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного сулу м. Одесі від 13.09.2022 року (з урахуванням роз`яснень ухвалою від 16.09.2022 року) по справі №947/20590/22, у вигляді накладення арешту на рухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: транспортного засобу: марка Mercedes-Bens, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_5 , та заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам) проводити будь-які реєстраційні дії зі вказаним об`єктом рухомого майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про повернення ОСОБА_3 заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, оскільки на час постановлення ухвали, яка оскаржується, остаточне судове рішення у справі не ухвалене, то відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, ОСОБА_3 подано заяви про скасування заходів забезпечення позову одночасно до судів першої та апеляційної інстанцій, що, на думку представника ОСОБА_1 , свідчить про зловживання відповідачкою своїми процесуальними правами.

Сторони про розгляд справи на 04.06.2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились представники ОСОБА_1 .

Сповіщення ОСОБА_3 здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року № 28

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на транспортний засіб та зобов`язання його повернути.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року було задоволено клопотання сторони позивача та вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб: марка Mercedes-Bens, модель GL 350 СDІ, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , та заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії зі вказаним об`єктом рухомого майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року були внесені виправлення в ухвалу від 13.09.2022 року та роз`яснено, що спірний транспортний засіб змінив номерний знак на НОМЕР_5 , а також змінено номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 .

Київський районний суд міста Одеси рішенням від 24.01.2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Розірвав договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 23.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Визнав право власності на транспортний засіб марки Mercedes-Bens, GL 350 СDІ, 2015 року випуску, за ОСОБА_1 , та припинив право власності ОСОБА_3 на даний транспортний засіб.

Зобов`язав ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки Mercedes-Bens, GL 350 СDІ, 2015 року випуску.

Одеський апеляційний суд постановою від 30.11.2023 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 24.01.2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

31.01.2024 року представником ОСОБА_3 до суду першої інстанції була подана заява про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтована відсутністю необхідності забезпечення позову, у задоволенні якого було відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного сулу м. Одесі від 13.09.2022 року (з урахуванням роз`яснень ухвалою від 16.09.2022 року).

У січні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2024 року відкрите касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Київського районного суду міста Одеси цивільну справу № 947/20590/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на транспортний засіб та зобов`язання його повернути.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку, - відмовлено.

Згідно ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частинами 1-5 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що у даному випадку забезпечення позову було винесено судом у рамках розгляду позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено постановою апеляційного суду, і зазначене рішення набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що Верховним Судом було відкрите касаційне провадження у даній справі, не спростовують той факт, що постанова Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року набрала законної сили, враховуючи те, що судом касаційної інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку, - було відмовлено.

Також судом першої інстанції правильно враховано, що законодавець, який визначив право суду на скасування забезпечення позову у випадку відмови у задоволенні позову ( ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України) визначив те, що у такому випадку заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Тобто, строк дії відповідного забезпечення не пов`язаний із розглядом справи у порядку касаційного провадження.

У даному випадку, судом обґрунтовано врахований факт наявності рішення суду, яке набрало законної сили, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, на підставі чого суд дійшов вірного висновку про те, що існують визначені вимогами цивільного процесу підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 подано заяви про скасування заходів забезпечення позову одночасно до судів першої та апеляційної інстанцій, що свідчить про зловживання відповідачкою своїми процесуальними правами, є безпідставними, оскільки ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.02.2024 року було задоволено заяву представника ОСОБА_3 про залишення без розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 27 червня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе