Провадження № 2-з/359/33/2024
Справа № 359/1981/24
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі : Пристоличної сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ :

19 березня 2024 року заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Малинецький В.А. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київська область із заявою про забезпечення позову, якою просить вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:015:0110 та :01:015:0111, які розташовані на території Бориспільського району та належать ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ).

Заяву обґрунтовано тим, що Бориспільською окружною прокуратурою пред`явлено позовну заяву в інтересах держави в особі Пристоличної сільської ради Бориспільського району до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.Так, на підставі рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області №1141-23-УІІ від 23 серпня 2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0951 га із кадастровим номером :01:035:0587 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 . На підставі зазначеного рішення 14 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2592 від 19 серпня 2019 року ОСОБА_2 відчужив зазначену земельну ділянку на користь ОСОБА_3 .

На даний час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:035:0587 є ОСОБА_3 .Водночас, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме, ОСОБА_2 на підставі рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області №1287-27-VII від 21 січня 2019 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,0830 га із кадастровим номером :01:015:0075 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 . Право власності на вказану ділянку зареєстровано 04 лютого 2019 року.Зазначене підтверджує, що ОСОБА_2 на момент видачі Дударківською сільською радою Бориспільського району Київські області рішення №1287-27-VII від 21 січня 2019 року використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господар-ства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.В подальшому, 09 лютого 2022 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужено земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0075 площею 0,0830 га на користь ОСОБА_1 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про поділ вказаної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки.Державним реєстратором Пристоличної сільської ради 17 січня 2023 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :01: 015:0110 та :01:015:0111 площею 0,0415 га кожна, які утворились в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0075.На даний час відповідно до Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 лютого 2024 року земельні ділянки з кадастровими номерами :01:015:0110 та :01:015:0111 перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .Вищевказане рішення Дударківської сільської ради Бориспіль-ського району №1287-27-VII від 21 січня 2019 року «Про передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, земельні ділянки підлягають витребуванню на користь Присто-личної територіальної громади з наступних підстав.Всупереч вимогам ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, Дударківською сільською радою Бориспільського району Київські області рішенням № 1287-27-VII від 21 січня 2019 року передано ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0830 га із кадастровим номером :01:015:0075 для ведення особистого селянського господарства, за результатами чого вказані грома-дянин вдруге використав право на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.Разом з тим, відповідно до рішення Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області «Про початок реорганізації Великоолександрівської сільської ради та Дударківської сільської ради шляхом приєднання до Пристоличної сільської ради» № 23-1 -VIII від 10 грудня 2020 року, Пристолична сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Дударківської сільської ради.Таким чином, земельна ділянка із кадастровим номером :01:015:0075, яка на даний час знаходиться в межах Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, вибула із земель комунальної власності внаслідок повторного незаконного використання особою права на безоплатну привати-зацію земельних ділянок одного виду використання (для ведення особистого селянського господарства) шляхом державної реєстрації права на них.Дударківською сільською радою Бориспільського району на момент прийняття оспорюваного рішення не перевірено при зверненні ОСОБА_2 до зазначеного органу, а останнім не повідомлено Дударків-ську сільську раду, що раніше реалізовано своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.За таких обставин, розглядаючи заяву громадянина про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та у подальшому при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, Дударківською сільською радою формально вирішено таку заяву, не перевіривши ї змісту щодо реалізації особою раніше права на отримання безкоштовно земель для ведення особистого селянського господарства у порядку безоплатної приватизації.З урахуванням викладеного, набувач земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0075 ОСОБА_1 не може вважатися добросовісним. Наведена інформація мала б спонукати відповідача до виваженого рішення щодо придбання земельної ділянки та проявити розумну обачність.Таким чином, наявність судового спору щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:015:0110 та :01:015:0111 може спонукати відповідача ОСОБА_1 до вжиття активних дій з метою утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у вищевказаній справі, недопущення повернення земельних ділянок у власність громади.

Дана заява про забезпечення позову передана 20 березня 2024 року згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду на розгляд судді Яковлєвій Л.В..

Згідно положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд, згідно ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України, може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває справа №359/1981/24 за позовом заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі : Пристоличної сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок. Підставами для пред`явлення до суду вказаного позову слугувало порушення вимог ст. 5, 17, 152, 153, 155 Земельного кодексу України при набутті у приватну власність спірних земель лісогосподарського призначення.

Провадження у вказаній справі на час розгляду заяви про забезпечення позову не відкрито.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

За змістом ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, наведеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі за № 183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір щодо неправомірного набуття права власності на земельні ділянки.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірні земельні ділянки зареєстровано за відповідачем на підставі рішень державних реєстраторів.

На підставі наведеного, враховуючи наявність спору між сторонами, а також те, що з наявних в матеріалах справи доказів та документів, встановлено, що з урахуванням співмірності заходів із позовними вимогами, а також того, що невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та порушити права відповідачів по справі, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову.

Відповідно ч. 10, 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі : Пристоличної сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки розташовані в Бориспільському районі Київської області з кадастровими номерами ::01:015:0110 та :01:015:0111, які належать ОСОБА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити стягувачем : Київську обласну прокуратуру (ЄДРПОУ - 02909996, адреса : м. Київ, б-р. Лесі Українки, 27/2), боржником визначити : ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП : НОМЕР_1 ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали суду, відповідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, направити для відома сторонам та для виконання Бориспільському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 22 березня 2024 року і підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.