Провадження 2/557/118/2024
Справа 557/110/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

23 січня 2024 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовною заявою до Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить суд визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що пропустив такий строк подання заяви з поважних причин.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Представник позивача у позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_2 має намір прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 . За життя батько позивача не залишив заповіту. Як зазначає представник позивача, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті батька та вважає себе таким, що прийняв спадщину своєчасно, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від спадщини, тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст. 1270 ЦК України. За вказаних обставин представник позивача вважає, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті батька, проте пропустив строк для звернення до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину з поважної причини. Окрім того, на даний час позивач не може оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи зазначене, право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає в спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року, справа № 2-390/2006.

Проте в супереч вимогам ст. 175 ЦПК України позивачем не надані докази відсутності умов оформлення спадкових прав після смерті батька в позасудовому порядку, а саме: звернення до нотаріуса та наявності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Суддею звертається увага позивача також на роз`яснення, що містяться у п. 2 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно з якими належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проте в позовній заяві позивачем не зазначено про відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку), де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич