Провадження № 2-з/361/171/24
У Х В А Л А
27 грудня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Максименко Костянтина Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області про визнання недійсним договору,
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом у якому позивач просить визнати недійсним договори дарування частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , укладений 02 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений Авраменко Н.А., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 3567, скасувати запис № 51950660 від 02 жовтня 2023 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на частки квартири за адресою Київська область, м.Бровари.
26 грудня 2024 року до суду надійшла заява про забезпечення позову у якій представник позивача просив суд шляхом накладення арешту на частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ).
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 компенсації вартості частки в майні в сумі 1463 700,00 грн.
На день звернення до суду з вищевказаною позовною заявою у власності Відповідача-1 перебувало виключно таке майно: 3/10 частки квартири за адресою АДРЕСА_2 (надалі - квартира АДРЕСА_3 ); 1/2 частка квартири за адресою АДРЕСА_1 (надалі - Квартира 2).
Як вбачається з висновку експерта від 12.11.2024 року № 117 вартість 3/10 квартири АДРЕСА_3 , що належить відповідачу-1, становить 627300,00 грн. Водночас відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 12.12.2024 вартість 1/2 квартири-2 становить 2145400,00 грн.
З вищенаведеного вбачається, що в разі задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача-1 компенсації вартості частки в майні в сумі 1463700,00 грн., виконати судове рішення в примусовому порядку за рахунок 3/10 квартири-1 буде неможливим, оскільки вартість цієї частки становить лише 627300,00 грн.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 06.09.2024 відкрито провадження у справі № 361/7301/23. 24.10.2023 представник Відповідача-1 - адвокат Петруня А. В. подав відзив на позовну заяву, в якому вказував на незадовільний фінансовий стан відповідача-1 та визнавав наявність у нього 1/2 частки у квартирі-2.
Зважаючи на незадовільний фінансовий стан відповідача-1, на який він самостійно посилався у відзиві на позовну заяву, рішення про стягнення 1463700,00 грн. могло бути виконане лише за рахунок 1/2 квартири-2, вартість якої становить 2145400,00 грн.
Проте, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 406920528 від 06.12.2024, на підставі Договору дарування, виданого 02.10.2023 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н. А., відповідач-1 відчужив 1/2 квартири-2 на користь відповідача-2, який є його батьком.
Таким чином, відповідач-1 за сприяння свого батька вчинив дії, спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду про стягнення з нього на користь позивача коштів у сумі 1463700,00 грн.
За рік перебування у власності відповідача-2 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 , він не вчинив жодних дій, які б свідчили про вступ у володіння вказаним нерухомими майном. З рахунків на оплату на сплату внеску та інших платежів, а також електроенергії вбачається, що особові рахунки й досі оформлені на відповідача-1, а не відповідача-2.
Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку).
У постанові Верховного Суду від 24.07.2019 в справі №405/1820/17 вказано, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Вищевикладені обставини свідчать про недобросовісність відповідача-1, який, попри свій незадовільний фінансовий стан, відчужив 1/2 квартири-2, за рахунок якої могло бути виконане рішення суду про стягнення коштів, на користь свого батька - відповідача-2, який також діяв недобросовісно та фіктивно прийняв у дар квартиру-2.
Метою позову ОСОБА_1 є повернення у власність відповідача-1 1/2частки квартири 2 метою забезпечення можливості у подальшому задовольнити за рахунок вказаного нерухомого майна свої вимоги про стягнення коштів. Зважаючи на вищевикладене обставини, існують обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач-2 з власних міркувань, чи на прохання дійсного власника майна - Відповідача-1, вчинить дії, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.
Для прикладу, відповідач-2 може відчужити 1/2 частки квартири-2 на користь третіх осіб, що вимагатиме від позивача вжиття додаткових заходів для відновлення своїх прав та інтересів, а саме ініціювання нового судового процесу про витребування майна.
За вищенаведених обставин, позивачка ОСОБА_4 вважає, що для ефективного захисту її прав та інтересів, необхідним є забезпечити позов, шляхом накладення арешту на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Даний вид забезпечення позову не порушить жодних прав та інтересів відповідача-1, відповідача-2, чи інших осіб, оскільки лише обмежить можливість відчуження спірної квартири на період розгляду справи в суді.
Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Із матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2011 року між Відкрити акціонерним товариством Постійно-діючий будівельний поїзд № 2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .
08 серпня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.08.2023 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06 грудня 2024 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на частку квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, серії та номер 3567, виданий 02.10.2023 року, видавник приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А.
Суд, вивчивши доводи та обставини наведені у змісті заяви про забезпечення позову, а також надані докази додані до позовної заяви як додатки, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову належним чином обґрунтована, підтверджена відповідними належними доказами, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-
Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ).
Дані про стягувача: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Дані про боржника: ОСОБА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для відома та виконання.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Радзівіл А.Г.