Провадження №2/523/564/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"09" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд Парк 24» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд парк 24» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач у справі є користувачем квартири АДРЕСА_1 , на підставі Ордеру на жиле приміщення №009678 серії ПР. Відповідно до вимог ст. 68 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ №45 від 24.01.2006 року, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В порушення зазначених вимог Відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати житлових послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожиті послуги, що складає 41 474, 52 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість. Несплата заборгованості спричиняє позивачу труднощі із обслуговуванням будинку та прибудинкової території, та впливає на якість послуг, які будуть надані в подальшому.

На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача загальну заборгованість у сумі: 51 649, 23 грн., витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року позову заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам направлено копію ухвали суду та відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

Чергове судове засідання у справі призначено на 09 квітня 2024 року. Сторони до суду не з`явились.

Представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд парк 24» адвокат Семенов Вадим Іванович звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності, згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, що викладені в заяві (а.с.38-39).

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлялась, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.36-37), відповідач про причини не явки суду не повідомила, не подала відзиву, не висловила позицію щодо заявлених позовних вимог, а відтак, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не явка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Судом враховується положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 4. ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на зазначене, та відповідно до ст. 223 ЦПК України, не явка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до положення ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» 09.01.2018 року зареєстровано юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд парк 24» (а.с.10).

Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 009678 серія ПР від 29.11.2018 року виданого Приморською районного адміністрацію виконавчого комітету ОМР на ім`я ОСОБА_1 на право зайняття жилого приміщення площею 26, 70 кв.м, однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Склад сім`ї 2 особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за територіальною громадою місті Одеси в особі Одеської міської ради (а.с.5).

На підтвердження встановлених тарифів на утримання будинку та прибудинкової території представник позивача надано протоколи загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд Парк 24» та кошториси, а саме: кошторис на 2020 рік «ОСББ Гранд Парк» затверджений протоколом Загальних зборів № 5 від 28.03.2020 року, кошторис на 2021 рік «ОСББ Гранд Парк» затверджений протоколом Загальних зборів № 6 від 30.01.2021 року; кошторис на 2022 рік «ОСББ Гранд Парк» затверджений протоколом Загальних зборів № 7 від 25.06.2022 року; кошторис на 2023 рік «ОСББ Гранд Парк» затверджений протоколом Загальних зборів № 8 від 25.02.2023 року (а.с.11-18).

На підтвердження розміру заборгованості за квартирою АДРЕСА_1 судом досліджується довідка про заборгованість власника квартири, згідно якої заборгованість за відповідачем рахується з травня 2020 року по серпень 2023 року, загальний розмір якої становить: 41 474 52 гривні (а.с.7).

Отже, судом встановлено, що відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_1 згідно ордеру від 2018р., за вказаною адресою наявна заборгованість зі сплати вартості частки співвласника, в тому числі внесок на управління багатоквартирним будинком, вивіз твердих побутових відходів (ТПВ), що підтверджується матеріалами справи.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Статутом об`єднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону.

Частиною 6 статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів, ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.

Таким чином, розмір обов`язкових внесків співвласників ОСББ «Гарант парк-24» відповідає вимогам ст. 10 ЗУ «про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», прийнято рішення установчими зборами, та оформлене протоколами.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач є власником квартири, розташованої у будинку АДРЕСА_2 , а відтак являється співвласником багатоквартирного будинку.

За нормами ч. 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Позовні вимоги містять в собі також вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних за весь період прострочення.

Згідно розрахунку збитків від інфляції заборгованості за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території на заборгованість, що виникла з червня 2020 року по серпень 2023 року інфляційні витрати становлять 8 245, 70 гривень (а.с.8 зв.-9).

Згідно розрахунку 3% річних, позивачем здійснено нарахування 3% на період з 31.05.2020 року по 31.08.2023 рік, що становить 1 929, 01 грн. (а.с.9).

Проаналізувавши вказані норми законодавства, врахувавши докази надані на підтвердження позовних вимог в сукупності, а також перевіривши розрахунки заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу заборгованості за отримані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу за період прострочення інфляційних втрат та 3 % річних, у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо сплати встановлених загальними зборами об`єднання співвласників внесків.

У відповідності до частини 6 статті 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно запровадженого принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Судом встановлено, що між ОСББ «Гранд Парк -24» та адвокатським бюро «Семеном і партнери» 01.09.2022 року укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано рахунок до сплати на суму 5 000 гривень, додаткову угоду №11 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2022 року, згідно якої сторони погодили вартість наданих послуг у розмірі: 5 000 гривень (а.с.20-23).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі: 5 000 гривень, відповідно до ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати понесені з розглядом справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 20, 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 263 - 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд Парк 24» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд парк 24» (, адреса 65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 24) -заборгованість з житлових послуг у розмірі: 41 474, 52 гривні, 8 245, 70 грн. інфляційні витрати, 1 929, 01 3% річних, а загалом стягнути 51 649, 23 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд парк 24» (, адреса 65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 24) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 2 684, 00 грн., витрати з надання правничої допомоги в розмірі: 5 000 грн., а всього стягнути 7 684 гривні.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.04.2024р.

Суддя: