"26" грудня 2024 р.
Справа № 642/7173/24
Провадження № 2/642/1887/24
26 грудня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Шрамко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою суду від 15.11.2024 провадженні у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду.
Відзиву на позов не надано.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
21.01.2021 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до даної анкети-заяви, відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Засвідчив, що ним може використовуватись електронний ключ для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису.
Банк відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 та видав платіжну картку НОМЕР_2 (тип картки не вказано), строком дії до березня 2027 року, на яку, як вбачається з виписки з особового рахунку, ОСОБА_1 встановлений кредитний ліміт, яким він користувався.
Так, згідно з довідкою за лімітами, наданою АТ «Акцент-Банк», зазначено, що ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 21.01.2021, 21.01.2021 встановлено кредитний ліміт 9 000 грн., та який 14.11.2021 зменшено до 8360 грн., 28.06.2023 зменшено до 8028.35 грн., та 29.03.2024 збільшено до 8100 грн.
Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 29.10.2024 становить 15 353.63 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 8028.35 грн., та 7325.28 грн. заборгованості за відсотками.
Крім того, представником позивача додано до позову виписку з особового рахунку ОСОБА_1 .
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому зазакономнадані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634ЦКУкраїниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як встановлено вище, заява-анкета, підписана ОСОБА_1 21.01.2021, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути проценти.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.01.2021, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Витягом з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23 грудня 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (22 грудня 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.01.2021 шляхом підписання заяви-анкети. Також матеріали справи не містять відомостей про те, якого саме виду картка була видана ОСОБА_1 .
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Щодо паспорту споживчого кредиту, суд зазначає, що зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, є репрезентативною, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Також Паспорт містить зауваження, що дата надання інформації, зазначеної в паспорті, є 21.01.2021 та вона зберігає чинність та є актуальною лише півроку, до 01.07.2021.
Також суд враховує, що паспорт споживчого кредиту містить інформацію по трьом видам кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Голд», «Зелена», однак, матеріали справи не містять відомостей про те, якого саме виду картка була видана ОСОБА_1 .
Окрім цього, термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).
З огляду на ці приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з відсотками, які йому можуть бути нараховані.
Крім того, анкета-заява, яка підписана ОСОБА_1 21.01.2021, не містить посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору від 21.01.2021, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений, позивач не зазначив.
Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 7325.28 грн., з огляду на недоведеність заявленої вимоги.
Щодо стягнення заборгованості з тіла кредиту, суд зазначає наступне.
Представник позивача просив стягнути 8028.35 грн. заборгованості за тілом кредиту.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 надано кредитний ліміт в розмірі 9000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався.
Як вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, відповідач впродовж 2021 -2024 років активно користувався кредитною карткою, ним періодично вносились кошти на погашення заборгованості.
Отже, відповідач своїми діями визнавав наявність кредитних правовідносин з «Акцент-Банк».
Дані обставини відповідачем не спростовано, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення останнім не надано.
Із виписки по картці за період з 21.01.2021 по 29.10.2024, в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за вказаний період ОСОБА_1 на рахунок було внесено коштів (надходжень (сума зарахувань) усього на суму 5770 грн.
Також із вказаної виписки по рахунку вбачається, що банк проводив нарахування та списання відсотків за користування кредитним лімітом на загальну суму 10 152.44 грн., які ввійшли до загальної суми боргу, при цьому, розмір відсотків та порядок їх сплати не був узгоджений сторонами.
За вказаний період відповідачем було витрачено суму у розмірі 20 872.34 грн., до якої, як вбачається із виписки, також входить 10 152.44 грн. стягнутих та спрямованих позивачем на погашення відсотків за використання кредитного ліміту по укладеному договору б/н від 21.01.2021.
При цьому, встановлено, що частину із сплачених відповідачем коштів у сумі 5770 грн. позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, оскільки анкета-заява від 21.01.2021 не містить домовленості сторін про сплату відсотків.
Таким чином, оскільки в анкеті-заяві від 21.01.2021 відсутня домовленість сторін про сплату відсотків, суд вважає неправомірним та безпідставним нарахування банком відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів до заборгованості по тілу кредиту, а тому вважає, що стягненню підлягає сума тіла кредиту в розмірі 4949.90 грн., яку суд вираховує наступним чином: (20 872.34 грн (сума витрат) 10 152.44 грн. (сума безпідставно нарахованих та списаних відсотків) - 5770 (сума зарахувань (внесених відповідачем коштів), тобто, різниця між фактично витраченими відповідачем коштами та внесеними коштами в межах кредитного ліміту.
З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором у вигляді заборгованості з тіла кредиту в розмірі 4949.90 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 32.2%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 975.02 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 207, 526, 527, 530, 610, 633, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України ст. ст. 4, 12, 13, 78, 80, 81, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Акцент Банк», від імені якого діє представник Шкапенко О.В., ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 21.01.2021 станом на 29.10.2024 у розмірі 4949 (чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 90 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 02 коп.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.12.2024.

Відомості про сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Головуючий: