"15" квітня 2024 р. Справа № 363/1785/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» третя особа: Пірнівська сільська рада Вишгородського районного суду Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Свириденко С.В., подано вказану позовну заяву, у якій позивач просить:

зобов`язати відповідача привести наказ філії КП «Київпастранс» АП №2 від 11.04.2022 №44-к «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з укладенням контракту з ДФТГ» у відповідності до вимог чинного законодавства України, а саме внести зміни до спірного наказу №44-к від 11.04.2022 в частині підстав увільнення від роботи, зазначивши як підставу увільнення частину першу статті 119 КЗпП України, замість частини третьої статті 119 КЗпП України;

стягнути з відповідача на користь позивача невиплачений середній заробіток у розмірі 494796,84 гривень за період з 19 липня 2022 року по 16 листопада 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши матеріалами позовної заяви, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 цього Кодексу документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина четверта статті 174 ЦПК України).

Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, позивач (його представник), посилається на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, не поширюється на вимоги позивачів про зобов`язання вчинити дію, у даному випадку, зобов`язати відповідача внести зміни до наказу.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028,00 гривень.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позовної заяви складає

1211,20 гривень.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позову, позивачем, крім вимоги про стягнення заробітної плати (середнього заробітку) за період з 19.07.2022 по 16.11.2023 у розмірі 494769,84 гривень, від сплати судового збору за яку він звільнений, заявлено вимогу немайнового характеру зобов`язати відповідача привести наказ філії КП «Київпастранс» АП №2 від 11.04.2022 №44-к «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з укладенням контракту з ДФТГ» у відповідності до вимог чинного законодавства України, а саме внести зміни до спірного наказу №44-к від 11.04.2022 в частині підстав увільнення від роботи, зазначивши як підставу увільнення частину першу статті 119 КЗпП України, замість частини третьої статті 119 КЗпП України, при цьому не додано квитанції про сплату судового збору за вказану вимогу.

З огляду на викладене, а також, що позов подано в електронній формі, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 968,96 грн.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу (представнику позивача) строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись статтями175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» третя особа: Пірнівська сільська рада Вишгородського районного суду Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без руху та надати позивачу (представнику позивача) строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу (представнику позивача), що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач