Справа № 188/2358/24
Провадження № 2/188/1348/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року с.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/2358/24

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Алчевська міська рада Луганської області

третя особа: Луганська обласна державна адміністрація

про визнання права приватної власності

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2000 р., позивачу на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Даний договір був посвідчений Чегвінцевою Л.В., приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області 04.10.2000 р. та зареєстрований в реєстрі № 2838. Житлова площа квартири становить 40,0 кв м. загальна площа г- 56,6 кв.м.

Дана квартира була зареєстрована Алчевським бюро технічної інвентаризації 30.10.2000 р. у реєстрову книгу № 448 реєстраційний номер №881, що підтверджується реєстраційним посвідченням, яке разом з Догоровом купівлі-продажу прошито, пронумеровано та скріплено печаткою Алчевським бюро технічної інвентаризації, засвідчено підписом начальника БТІ ІІІевніною Г.С.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , власником вказано позивача, ОСОБА_1 .

В технічному паспорті зазначені технічні характеристики квартири.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату звернення до суду триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час подачі позову), Алчевський район, адміністративним центром якого є м.Алчевськ, включено до тимчасово окупованих територій з 07.04.2014 р. до цього часу.

Позивач вимушений був переміститися з м. Алчевська Луганської області.

На час укладення Договору купівлі-продажу зазначеної вище квартири право власності реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно на той час не було.

З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на квартиру , позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Світловодської міської ради Олександрійського району Кіровоградської області, подав заяву про державну реєстрацію прав від 26.07.2014 р., реєстраційний номер заяви: 62186393, проте у здійсненні реєстрації права власності позивачу було відмовлено на підставі Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74564036 від 13.08.2024 р., винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Кушка О.С. виконавчого комітету Світловодської міської ради Олександрійського району Кіровоградської області з тих підстав: завершення строку, встановленого ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Державним реєстратором було подано запит до Луганської обласної державної адміністрації на що останньою було надано відповідь від 1.08.2024 р. № 4/01-01-13-3398 про те, що оскільки право власності на зазначену квартиру було набуто до 01.01.2013 р. реєстрація права власності здійснювалося Комунальним підприємством «Алчевське бюро технічної інвентаризації». Таким чином інформацію щодо реєстрації права власності може бути надано лише БТІ, оскільки саме воно приймало рішення про державну реєстрацію права власності. Однак з 07.04.2014 р. м.Алчевськ є тимчасово окупованим. В розпорядженні Луганської обласної державної адміністрації зазначена інформація відсутня.

Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Від відповідача не надійшло заяв, відзиву та заперечень, в судове засідання представник не з`явився, про час дату та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Луганська обласна державна адміністрація надала заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до паспорту, роздруківки з реєстру виборців та довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, позивач зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1 і є внутрішньо переміщеною особою.

Договором купівлі-продажу від 04.10.2000 року, номер в реєстрі №2838, реєстраційним посвідченням КП «АБТІ» технічним паспортом на квартиру ( АДРЕСА_2 ) підтверджується правомірність набуття та право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій Рішенням № 74564036 від 13.08.2024 р., державного реєстратора прав на нерухоме майно Світловодської міської ради Кіровоградської області Олени Кушки, з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Алчевської міської ради Луганської області, третя особа: Луганська обласна державна адміністрація про визнання права приватної власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,60 кв м, житловою площею - 40,00 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О. М. Курочкіна