Провадження № 2/727/2281/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Бордіяна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від спільного шлюбу у них є повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано.

На даний час їх сину виповнилось 18 років, він проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_3 навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича на першому курсі економічного факультету.

Батько ОСОБА_2 , згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 жовтня 2020 року, сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття. Однак іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає.

Вона самостійно не в змозі утримувати сина, який не має самостійного заробітку та не отримує стипендії.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року було відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, в попередньо поданій письмовій заяві просила позов задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Та, як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 жовтня 2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с.10)

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, на даний час він є повнолітнім.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Повнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання І курсу економічного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича за спеціальністю «Економіка» (Економічна кібернетика), термін навчання по 01.07.2027 року (а.с.12, 13-14, 15).

Доказів на підтвердження того, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 працевлаштований та отримує заробітну плату матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що син сторін є повнолітнім, не працює, оскільки навчання за денною формою в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та він потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина.

Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, суд виходить із наступного:

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо

платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 023 гривні на місяць.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, її матеріальне становище, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Суд звертає увагу на те, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином суд приходить до висновку , що позовні відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті, відтак вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.180-183,184,191,198-201 Сімейного кодексу України, ст.ст.4,5,10,18,133,259,263-265,273,430 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, починаючи стягнення з 06 листопада 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Танасійчук Н.М.