П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Київ

справа № 753/9189/23

провадження №22-ц/824/6318/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Комаревцевої Л.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 12 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 50000 грн. З метою можливості користуватися грошовими коштами відповідачу було видано кредитну картку.

Позивач свої зобов`язання виконав, надав можливість відповідачу користуватися грошовими коштами. Відповідач же в свою чергу зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14 лютого 2023 року становить 63412,36 грн., та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 51684,92 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 11727,44 грн.

Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 63412,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 29 червня 2023 року частково задоволені позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51684,92 грн., судові витрати в сумі 2684 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зокрема, зазначає, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що особисто підписана клієнтом. Відсоткова ставка узгоджені на рівні 42%. Розрахунок заборгованості здійснено на підставі погодженої відсоткової ставки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, суд першої інстанції не врахував наведені обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично не вирішив спір по суті.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 12 січня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої ОСОБА_1 отримав кредитний ліміт до 50000 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 14 лютого 2023 року заборгованість відповідача складає 63412,36 грн., з яких - 51684,92 грн. заборгованість за тілом кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 11727,44 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 00,0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахована комісія, 0,00 грн. - нарахована пеня.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що при укладенні кредитного договору сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, суд зауважив, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 12 січня 2021 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Разом з тим суд першої інстанції вважав, що оскільки відповідачем, фактично отримані та використані кошти, у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув, наявні підстави для стягнення суми заборгованості в розмірі 51 684,92 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позову позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, оскільки такий висновок відповідає встановленим судом обставинам та нормам матеріального права.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частино 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля. Перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору , просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

У наданій позивачем до суду заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана ОСОБА_1 12 січня 2021 року, в розділі «Істотні умови договору» зазначено, що процентна ставка для карт Універсальна становить 42,0%, для карт Універсальна GOLD - 40,8% .

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження видачі картки відповідачу.

У довідці АТ ПриватБанк, яка наявна в матеріалах справи, відсутня інформація про видачу відповідачу будь-якої картки та її виду (а.с.11).

Зазначена у розрахунку заборгованості розмір процентної ставки за прострочений кредит, річної, на рівні 42%, без доведення видачі ОСОБА_1 кредитної картки «Універсальна» не дає підстав вважати вимоги позивача в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами доведеними.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитом у зв`язку з недоведеністю позовних вимог в цій частині є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що істотні умови кредитування узгоджено у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, що особисто підписана ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині.

Оскільки рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2023року в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 29 червня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус