Справа № 373/2334/15-ц
Провадження № 4-с/373/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

при секретарі судових засідань Мороз В.О.,

представника скаржника-адвоката Скуби М.М. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зацікавлена особа АТ КБ «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції учасників, процесуальні дії у справі

Адвокат Скуба М.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії/бездіяльність Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Переяславський ВДВС, Відділ, до реорганізації - Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Переяслав-Хмельницький міськрайоний ВДВС ГТУЮ у Київській області), з огляду на таке.

19.03.2024 представником ОСОБА_1 -адвокатом Скубою М.М. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено інформацію про наявність арешту майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови у виконавчому провадженні № 52480841 від 05.10.2016. Цього ж дня до Переяславського ВДВС направлено заяву про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , скасування інших заходів примусового виконання рішень.

26.03.2024 Переяславським ВДВС надано відповідь, згідно з якою на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52480841 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1012/15, виданого 10.02.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» коштів в розмірі 2 081 299,27 грн.

Як вбачається з відповіді 05.10.2016 державним виконавцем Переяслав-Хмельницького МР ВДВС винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, арешту нерухомого майна боржника. 25.10.2016 винесено постанову про арешт, якою накладено арешт на транспортний засіб боржника марки ВАЗ 21065, 2002 р.в., державний номер НОМЕР_1 . 27.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім цього, у відповіді повідомлено, що строк зберігання виконавчого провадження № 52480841 закінчився відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, у зв`язку з чим виконавче провадження знищене та Відділ не має технічної можливості проводити виконавчі дії та виносити постанови.

Заявник просить визнати неправомірним рішення уповноваженого державного виконавця Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо незняття арештів з усього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), накладених у рамках виконавчого провадження № 52480841 від 05.10.2016; зобовязати уповноваженого державного виконавця Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арештів, накладених на усе майно ОСОБА_1 , в тому числі вилучити наявні обтяження у відповідних державних реєстрах, в яких здійснюються записи щодо відчуження майна чи проводиться його перереєстрація на іншого власника.

Від органу державної виконавчої служби Переяславського ВДВС пояснень (заперечень), заяв або клопотань не надходило.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені у скарзі вимоги.

Представники органу державної виконавчої служби Переяславського ВДВС, стягувача АТ КБ «ПриватБанк», не з`явилися, у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

05.10.2016 постановою заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Дудкою С.П. відкрито виконавче провадження № 52480841 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1012/15, виданого 10.02.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» коштів в розмірі 2 081 299,27 грн. Цим же державним виконавцем винесено постанови 05.10.2016 та 25.10.2016 про арешт майна боржника, якими накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), належний йому транспортний засіб марки ВАЗ 21065, 2002 р.в., державний номер НОМЕР_1 (а/с 4-5).

27.10.2017 цим же державним виконавцем на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна у боржника ОСОБА_1 , на яке можливо звернути стягнення, означений виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а/с 6/7).

Переяславським ВДВС в особі начальника ОСОБА_2 надано відповідь від 26.03.2024 на заяву адвоката Скуби М.М. від 19.03.2024 про зняття арешту з майна ОСОБА_1 та скасування інших заходів примусового виконання рішень, з якої вбачається, що крім вказаного вище виконавчий лист № 2-1012/15 від 10.02.2016 повторно до Відділу не надходив. Строк зберігання виконавчого провадження № 52480841 закінчився відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, у зв`язку з чим воно знищене та немає можливості зняти арешт з майна ОСОБА_1 (а/с 10, 11-14).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 370368764 від 19.03.2024, з відомостей з Державного реєстру речових прав зі спеціального розділу виявлено запис про обтяження № 16861589 від 12.10.2016, здійснений заступником начальника Переяслав-Хмельницького міськрайнного ВДВС ГТУЮ у Київській області Дудкою С.П. на підставі постанови про арешт майна боржника від 05.10.2016, серія та номер 52480841; рішення цього ж державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31830214 від 12.10.2016, арешт усього нерухомого майна ОСОБА_1 (а/с 20-21).

Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 01.04.2024 у виконавчому провадженні № 52480841 не виносились постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження, виконавчого збору, строк повторного пред`явлення 27.10.2020 (а/с 15-17).

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.09.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 14.09.2021 не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а/с 8).

Крім цього, 20.01.2023 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області у справі № 373/2334/15 виконавчі листи, видані 10.02.2016, визнано такими, що не підлягають виконанню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 320/9651/23 скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди

№ 70423736 від 16.06.2020, що 21.11.2023 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду.

12.07.2023 виконавче провадження № 70423736 щодо стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди на користь приватного виконавця Говорова П.В. закінчено (постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. у виконавчому провадженні № 70423736 від 12.07.2023, на а/с 12).

Таким чином, ОСОБА_1 перестав бути боржником перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.09.2021. Строк на подання виконавчого листа № 2-1012/15, виданого 10.02.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, закінчився у 2020 році. Виконавчі листи, видані 10.02.2016, визнано такими, що не підлягають виконанню, на підставі рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.01.2023.

Постанови заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Дудки С.П. від 05.10.2016 та 25.10.2016 про арешт майна усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , належного останньому транспортного засобу марки ВАЗ, запис цього ж державного виконавця про обтяження № 16861589 від 12.10.2016, є чинними. Арешт з майна ОСОБА_1 не скасовано Переяславським ВДВС після подання заяви адвокатом Скубою М.М. від 19.03.2024, чим викликано звернення до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність в порядку ст. 447-448 ЦПК України.

3. Застосовані судом джерела права, релевантна судова практика

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон) виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

У статті 12 Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якоговинесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч. 4 ст. 40 Закону).

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини 3 даної статті у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно з пунктом 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 зі змінами та доповненнями, копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання відповідна постанова. У випадках, передбачених законом, виконавець на підставі постанови, передбаченої цим пунктом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11 вказано, що у матеріалах справи відсутні дані, що з метою стягнення виконавчого збору державний виконавець виносив постанову, відкривав виконавче провадження і задля виконання цього виконавчого документа накладав арешт на майно боржника. В підсумку Верховний Суд визнав невиправданим втручанням у право на мирне володіння майно факт наявності нескасованого арешту протягом тривалого часу за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

4. Оцінка фактичних обставин справи та аргументів сторін

Суд, виходячи з наведених обставин справи та норм права, вважає, що на момент повернення виконавчого листа стягувачу у державного виконавця були відсутні підстави, передбачені Законом, для зняття арешту з майна боржника, оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених ст. 37 Закону, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону.

Суд бере до уваги, що постановою державного виконавця Переяслав-Хмельницький міськрайоного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 27.10.2017 виконавчий лист № 2-1012/15, виданий 10.02.2016 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», повернуто стягувачу, що міг бути пред`явлений останнім у передбачений законом трьохрічний строк та в подальшому не подавався до Відділу.

Тривалість арешту майна ОСОБА_1 протягом більше семи років, накладеного державним виконавцем Переяслав-Хмельницький міськрайоний ВДВС ГТУЮ у Київській області з метою виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.12.2015 у справі № 373/2265/15-ц, що фактично є виконаним, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та неможливості продовження примусового виконання в межах строку виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном ОСОБА_1 .

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.01.2023 у справі № 373/2334/15 визнано виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, а тому в силу частин 1, 4 ст. 40 Закону, ч. 2 ст. 451 ЦПК України, наведений у скарзі спосіб захисту прав ОСОБА_1 є ефективним.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Органом державної виконавчої служби не доведено підстав для продовження арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 , незважаючи на знищення матеріалів виконавчого провадження № 52480841. Доводи про відсутність технічної можливості зняти арешт з майна ОСОБА_1 є неспроможними для суду, що свідчить про бездіяльність Відділу в частині незняття арешту з майна ОСОБА_1 , у зв`язку з чим скаргу слід задовольнити, зобов`язавши уповноважену посадову особу Переяславського ВДВС зняти (скасувати) раніше накладені арешти на все рухоме та нерухоме майно, транспортний засіб марки ВАЗ, що належать ОСОБА_1 .

Крім цього, з метою ефективного захисту прав заявника, суд вважає, що вимогу скарги слід конкретизувати, зобов`язавши уповноважену посадову особу Переяславського ВДВС вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження на все нерухоме майно боржника шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження № 16861589 від 12.10.2016 (спеціальний розділ), у відповідності до положень пункту 3 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судових витрат, які пов`язані з розглядом цієї скарги та підлягають розподілу, судом не встановлено.

Керуючись статтями 447-449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з усього нерухомого майна з боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати уповноважену посадову особу Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти (скасувати) арешт, накладений у виконавчому провадженні № 52480841 постановою заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича від 05.10.2016 та від 25.10.2016 на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), належний останньому транспортний засіб марки ВАЗ 21065, 2002 р.в., державний номер НОМЕР_1 .

Зобов`язати уповноважену посаду особу Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження № 16861589 від 12.10.2016 (спеціальний розділ).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ