Справа № 159/1581/24
Провадження № 2-о/159/104/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матвєєва Тетяна Сергіївна, з участю заінтересованих осіб: Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року адвокат Матвєєва Т.С. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання заявника із матір`ю ОСОБА_5 на час смерті останньої, мотивуючи тим, що останні кілька років перед смертю мати через вік і незадовільний стан здоров`я потребувала постійного догляду, тому подарувала заявниці свій житловий будинок в селі Солов`ї Ковельського району Волинської області і проживала разом із заявницею в м.Ковелі, залишаючись зареєстрованою у своєму будинку. Влітку вони разом з матір`ю жили в селі, а на холодну пору року поверталися в м.Ковель. Матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес». Заявник вважала, що прийняла спадщину в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України по факту постійного проживання із спадкодавцем. Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності у зареєстрованому і фактичному місці проживання заявника і спадкодавця.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Матвєєва Т.С. заяву підтримали.

Від представника Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти встановлення юридичного факту не заперечують.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , який є рідним братом заявниці, підтвердив факт спільного проживання заявниці із матір`ю упродовж кількох років перед смертю останньої, не заперечив проти задоволення заяви, на спадкове майно не претендує, спадщину після смерті матері не приймав.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою заявниці, проти задоволення заяви не заперечила, суду пояснила, що спадщину після смерті матері не приймала. Підтвердила ту обставину, що мати кілька років перед смертю проживала разом із сестрою в м.Ковелі і подарувала їй будинок. Через такі дії матері вони припинили спілкування із сестрою, адже в облаштування будинку вкладені сили і кошти сім`ї заінтересованої особи. Наполягала на виплаті заявницею грошової компенсації у праві власності на житловий будинок в с.Солов`ї Ковельського району.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України ).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж ті, що вказані у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18.

Заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для встановлення даного факту законодавством не передбачено іншого позасудового порядку. Від встановлення даного факту відповідно до вимог статті 1268 ЦК України залежить виникнення у заявника права на спадкування майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Суд встановив, що ОСОБА_5 виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» розміром 2,36 умовних кадастрових гектарів.

07.11.2000 секретарем Старовижівської сільської ради посвідчений заповіт, за змістом якого ОСОБА_5 заповіла усе своє майно заявниці.

Померла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ковелі (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01.06.2010).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, про що зазначено в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заявниця має право на спадкування за заповітом права на земельну частку (пай), тому вимога про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час смерті останнього має для заявника юридичне значення.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_5 не заперечили заінтересовані особи, а також підтверджується довідкою №95 від 26.02.2024 і відомостями про місце смерті спадкодавця.

За викладених обставин заяву про встановлення факту належить задовольнити.

Суд зауважує, що не вирішує питання правомірності набуття заявницею права власності на житловий будинок в с.Солов`ї Ковельського району, тому вимоги заінтересованої особи ОСОБА_4 щодо виплати грошової компенсації не є предметом розгляду у цій справі.

Керуючись статтями 76-81, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене та підписане без його оголошення 13.05.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК