справа №176/938/24
провадження №2-о/176/38/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Черниш Т.І., звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт її проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 біля смт. Розівка Пологівського району Запорізької області, однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 08 червня 1996 року вона та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, починаючи з 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , проте з дати фактичного проживання, заявниця та ОСОБА_2 мешкали за місцем реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_2 .

Заявниця вказує, на те, що під час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися благоустрієм, піклувалися та дбали один про одного.

Звертає увагу на те, що єдиним джерелом доходу родини був заробіток ОСОБА_2 , який працював на підприємствах міста Жовті Води Дніпропетровської області, а згодом виявив бажання проходити військову службу за контрактом, приймаючи безпосередньо участь у бойових діях на сході України.

Заявниця зазначає, що у період з 2011 року по теперешній час вона не працювала, оскільки мала проблеми зі здоров`ям та фактично перебувала на утриманні чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності України, ОСОБА_2 загинув.

В подальшому заявниця звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання грошового забезпечення, як особи, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця, однак отримала роз`яснення про необхідність встановлення в судовому порядку факту її проживання з ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні їй необхідне для отримання допомоги від держави як дружини загиблого військовослужбовця.

За таких обставин заявниця просить суд встановити факт свого проживання з ОСОБА_2 , який загинув в бою біля смт. Розівка Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2014 року по 03 березня 2022 року та факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_2 до дня його загибелі.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, її представником - адвокатом Черниш Т.І. подано письмове клопотання про проведення розгяду заяви за їх відсутності, заяву підтримують та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні участі не приймав, у матеріалах справи наявне письмові клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 08 червня 1996 року заявниця та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №120 (а.с.15).

Від шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.11).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.16).

Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_6 №2 від 25 березня 2022 року ОСОБА_2 , загинув у бою під час обстрілу біля с. Розівка, Запорізької області (а.с.18).

Заявниця ОСОБА_1 зазначала, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте, фактично проживала разом з ОСОБА_2 за місцем реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_2 . Даний факт, підтверджується актом про проживання від 19 січня 2024 року, який підписали сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні підтверджують факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 2014 року по вересень 2021 року.

З метою підтвердження факту постійного проживання та перебування на утриманні загиблого ОСОБА_2 заявниця звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, посилаючись на те, що вона проживала разом з загиблим ОСОБА_2 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та перебувала на його утриманні, оскільки не працювала та заробіток чоловіка був єдиним та постійним і основним джерелом засобів для існування.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884.

Відповідно до п.4 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. (п.7 Порядку).

У відповідності до норм ст.ст. 3, 4 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Так, згідно з актом про проживаннявід 19 січня 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що загиблий ОСОБА_2 був офіційно працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи з 2011 року та по теперешній час заявниця не працювала та має проблеми зі здоров`ям.

Таким чином, оскільки, загиблий ОСОБА_2 проживав із заявницею, вів спільне господарство, бюджет, разом виховували спільну дитину, утримував сім`ю, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні суд зазначає наступне.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги, загиблого. Якщо крім допомоги, що надавалася загиблим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів для існування.

У Пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

В судовому засіданні встановлено, що допомога, яка надавалася загиблим ОСОБА_2 була для заявниці ОСОБА_1 єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування.

Встановлено, що факти, які просить встановити заявниця, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав останньої та можливість безперешкодної реалізації її особистого права, а саме права на отримання допомоги від держави, як дружині загиблого військовослужбовця.

Оскільки, основним і постійним джерелом існування заявниці була заробітна плата ОСОБА_2 що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 до його загибелі підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4 СК України, ст.ст. 81, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 біля смт. Розівка Пологівського району Запорізької, однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА