БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5992/19
провадження № 2/361/44/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича, третя особа: ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2019 року до суду звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, де просить: 1) скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер: КС 03 видану 08.02.2018 щодо будівництва житлового будинку загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м. літера А, господарський блок літера Б, навіс літера В, погріб літера Г, ворота з хвірткою №1, огорожа №2,4, ворота №3 з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056; 2) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича індексний номер № 46619770 від 24.04.2019 08:13:17 про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056; визнати право власності ОСОБА_1 на вищевказаний житловий будинок загальною площею 135,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом 2008-2010 років на земельній ділянці АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:051:0056, що на праві власності належала позивачу, збудовано житловий будинок загальною площею 135,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 123 від 28 липня 2010 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» вирішено оформити право власності на житловий будинок загальною площею 135,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . З моменту закінчення будівництва, підключення електро- та газопостачання та по даний час позивачка разом з сином з 07.11.2013 року проживають у вказаному житловому будинку. Право власності на житловий будинок не було зареєстровано, оскільки виявилось, що земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0, 1876 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:051:0056, на якій забудований житловий будинок, перейшла у власність Іпотекодержателя - ОСОБА_6 за Іпотечним договором № 1135 від 17.10.2016. Крім того, 22.04.2019 року на ім`я ОСОБА_6 зареєстроване право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на підставі зареєстрованої декларації про прийняття в експлуатацію новозбудованого об`єкту нерухомого майна.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_6 дозвіл на будівництво будинку та споруд не земельній ділянці кадастровий номер: :01:051:0056 не видавався, витрати на спорудження будинку з надвірними будівлями та спорудами ним не понесені, а державний реєстратор здійснив реєстрацію спірного житлового будинку за ОСОБА_6 всупереч вимог чинного законодавства.

Заперечення відповідача.

У жовтні 2019 року до суду надійшов відзив відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича, де він вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Посилається на те, що при реєстрації права власності на спірний будинок, ним як державним реєстратором, перевірено надані ОСОБА_6 документи, та вчинено реєстраційні дії відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено ОСОБА_6 , як власнику, вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм, тощо) третім особам, житлового будинку загальною площею 135,9 кв.м., та його надвірних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року зупинено провадження у справі до вступу у права правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року замінено відповідача ОСОБА_6 на його правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Оленченко О.В. доводи позову підтримали, просили про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_5 адвокат Донець Ю.Б. позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позовних вимог про скасування реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, проте заперечував проти задоволення вимог про визнання за позивачем права власності на спірний будинок.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Яценко О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Обставини справи, встановлені судом.

З копії технічного паспорта на житловий будинок, складеного 16.10.2009 та перевіреного 29.03.2010 працівниками КП КОР «Броварського МБТІ», встановлено, що за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вулиця Київська, збудований житловий будинок загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар. Власник ОСОБА_1 .

У 2008 року виготовлений «Робочий проект газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 », замовник ОСОБА_1 , а в 2009 році виготовлений Робочий проект зовнішнього електропостачання 2/11-2009-ЕП», замовник ОСОБА_1 .

Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 123 від 28 липня 2010 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» вирішено: оформити право власності на житловий будинок загальною площею 135,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

17 жовтня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником Сергієм Миколайовичем за реєстровим номером 1134, за яким ОСОБА_6 - Позикодавець передав, а ОСОБА_1 - Позичальник прийняла 145 080 (сто сорок п`ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп., з зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 17 квітня 2017 року, включно (далі - договір позики № 1134 від 17.10.2016 ).

17 жовтня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір для забезпечення зобов`язання за основним договором - договором позики № 1134 від 17.10.2016. Предметом іпотеки є земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 0, 1876 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:051:0056, та належить на праві особистої власності ОСОБА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 03.07.2019 року, видно, що на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 01.07.2017 зареєстроване право власності на підставі Іпотечного договору №1135 від 17.10.2016 та інших документів.

08.02.2018 здійснено реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 03, щодо будівництва житлового будинку загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056, замовник ОСОБА_6

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 03.07.2019 року, видно що, 22.04.2019 за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на житловий будинок загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: технічний паспорт від 25.01.2018, Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 03, видана 08.02.2018 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Згідно довідок Літківської сільської ради від 31.12.2013 та 26.12.2018 ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає по АДРЕСА_1 з народження. Разом з нею проживає дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягів з погосподарської книги встановлено, що за домогосподарством по АДРЕСА_1 , зареєстровані такі відомості: номер об`єкта ПГО 203, власник будинку: ОСОБА_8 , рік побудови 1923, (погосподарська книга №3 (1974-1976 роки); номер об`єкта ПГО 202, власник будинку: ОСОБА_8 , рік побудови 1923, (погосподарська книга №3 (1977-1979 роки); номер об`єкта ПГО 205, власник будинку: ОСОБА_8 , рік побудови 1923, (погосподарська книга №3 (1980-1982 роки); номер об`єкта ПГО 188, власник будинку: не визначено, серед мешканців ОСОБА_9 , рік побудови 1923, (погосподарська книга №3 (1983-1985 роки); номер об`єкта ПГО 22, власники будинку: ОСОБА_10 (1/2) та ОСОБА_9 (1/2), рік побудови 1963, (погосподарська книга №3 (1986-1990 роки); номер об`єкта ПГО 180, власник будинку: ОСОБА_11 , рік побудови 1963, також мешкає ОСОБА_1 , (погосподарська книга №3 (1991-1995 роки); номер об`єкта ПГО 170, власник будинку: ОСОБА_9 , рік побудови 1963, також мешкає ОСОБА_1 , (погосподарська книга №3 (1996-2000 роки); номер об`єкта ПГО 168, власник будинку: ОСОБА_11 , рік побудови - не вказано, також мешкає ОСОБА_1 , (погосподарська книга №2 (2001-2005 роки); номер об`єкта ПГО 250, власник будинку: ОСОБА_11 , рік побудови - не вказано, також мешкає ОСОБА_1 , (погосподарська книга №3 (2006-2010 роки).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз вказаної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом».

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Законом, який визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є, зокрема Закон № 3038-VI.

Статтею 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VI.

Статтею 1 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до статті 4 Закону № 3038-VI об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації можлива виключно після завершення будівництва.

Відповідно до частини третьої статті 34 Закону № 3038-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Згідно з частиною десятою статті 39 Закону № 3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Таким чином, реєстрація декларації може бути скасована у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Відповідно до пункту 22 Порядку № 461 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно зі статтею 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

У пункті 39 постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 420/1674/19 міститься правовий висновок, згідно з яким зі змісту положень статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), випливає, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, заходи, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

За правилами статті 26 Закону № 3038-VI завершальним етапом будівництва об`єкта містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

За змістом статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

При розгляді даної справи встановлено, що спірний житловий будинок адресою: АДРЕСА_1 , збудований ще у 2009 році на земельній ділянці, що перебувала у власності ОСОБА_1 . Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 123 від 28 липня 2010 року вирішено: оформити право власності на житловий будинок загальною площею 135,9 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_6 , подаючи у січні 2018 року повідомлення про початок будівництва житлового будинку, зазначив недостовірні відомості, оскільки житловий будинок збудований ще у 2009 році, на який рішенням органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 надано дозвіл на оформлення права власності. Крім того, подаючи декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта, заявник зазначив недостовірні відомості щодо будівництва ним житлового будинку, будівництво якого він не здійснював, а земельна ділянка була надана для будівництва житлового будинку ОСОБА_1 , а не ОСОБА_6 .

Вищенаведені обставини свідчать про зазначення ОСОБА_6 неправдивих відомостей у декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, що водночас порушує право власності позивача, яка вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва спірного житлового будинку, що в сукупності є підставою для скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 03, видану 08.02.2018 щодо будівництва житлового з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із вимогами ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини 3 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Оскільки суд прийшов до висновку про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 03, виданої 08.02.2018, як підстава для реєстрації права власності на спірний будинок, то і рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича індексний номер № 46619770 від 24.04.2019 08:13:17 про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на вищезгаданий житловий будинок, також підлягає скасуванню.

Щодо вимог про визнання права власності на житловий будинок.

Як уже зазначено вище, згідно із положеннями частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Установлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , збудований житловий будинок з надвірними будівлями, на який рішенням органу місцевого самоврядування наданий дозвіл на оформлення права власності за ОСОБА_1 , проте, як на час звернення до суду, так і до моменту зміни власника земельної ділянки, позивач не здійснила реєстрацію права власності на спірний будинок, отже, у неї не виникло право власності на вказане нерухоме майно.

Відтак, відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок.

З огляду на викладене, суд приходить до загального висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 133, 134, 137, 140, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича, третя особа: ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації задовольнити частково.

Скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 03, видану 08.02.2018 щодо будівництва житлового будинку загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича індексний номер № 46619770 від 24.04.2019 08:13:17 про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок загальною площею 141,4 кв.м., житлова площа 92,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: гараж-літня кухня, погріб, огорожа, тротуар, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_6 ;

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, адреса місцезнаходження: бул. Л. Українки, буд. 26-А, м. Київ, 01133;

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченко Володимир Григорович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_7 ;

третя особа: ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_8 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН