УХВАЛА

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 757/39597/21-ц

провадження № 61-8695ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди та

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 900 000,00 грн.

23 червня 2023 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в задоволенні позову відмовлено.

17 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду

від 23 червня 2023 року залишено без змін.

12 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Шевченківського районного суду

м. Києва від 23 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 17 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з пунктами 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

За пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі

№ 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) висновувала, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності в справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції»

від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і

№ 18589/02)).

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду

від 07 квітня 2021 року в справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги.

Зокрема, заявник зазначає:

«Суддя посилається на рішення ЄСПЛ «Проніна проти України» спотворюючи дане рішення, що не допустимо в статусі судді. Крім того, перебуваючи в статусі судді, суддя Пономаренко зобов`язана цікавитися і знати практики міжнародного права…. Переписати кодекс і інші норми права з законів, не потрібно бути суддею, таку дію може вчинити учень середньої школи…»; «Суддя Пономаренко бере кусок з постанови у справі № 757/47675/18-ц, яке не є релевантним. В дані справі під головуванням Білоконь порушено національне законодавство і міжнародне право, щодо залучення суддів третіми особами, які не залучав позивач. Колегія Білоконь доправилася на даний час до того, що без автоматизованого розподілу справ в колегію увійшли двоє суддів, один з них головуючий Синельников…. Той самий Синельников, що не спроможний підрахувати категорію справ, щодо ціни позову….. В цивілізованій і правовій державі, такі судді давно сиділи за зловживання владою.»; «Повторно, щодо оцінки доказів, які не надала суддя, а обмежилася переписуванням кодексів.»; «Судом апеляційної інстанції спотворено мотиви звернення до суду…»; «Суд апеляційної інстанції зухвало зазначає….»; «Тобто суддя з умислом, свідомо, повідомила про злочин ВРП і таких скарг в день подала три….»; «Судді апеляційної інстанції …. по факту визнають свою безграмотність в частині застосування норм права.»; «Колегія суддів вносить в постанову ряд постанов Верховного Суду, не володіючи знаннями…».

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 касаційноїскарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим касаційну скаргунеобхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк