Справа № 226/852/24

ЄУН № 226/852/24
Провадження №2/226/256/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клепка Л.І.,

при секретарі Філіпповській Т.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун О.В., звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування вимог зазначив, що в період з 22.12.2021 по 23.01.2024 він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». 23.01.2024 був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України.

В порушення норм трудового законодавства при звільненні з ним не було проведено остаточного розрахунку і залишилася невиплаченою заробітна плата. Розмір заборгованості йому невідомий, так як про належні йому нараховані суми роботодавець його не повідомив. У зв`язку з цим позивач просить суд витребувати у відповідача розмір заборгованості та стягнути її з відповідача на його користь.

Справа розглядається у спрощеному позовному порядку у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, клопотання про розгляд справи за їх участю не заявили.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги визнає частково. Зазначає, що стягненню на користь позивача підлягає не заборгованість з заробітної плати, а нарахована, але не виплачена компенсація за 98 календарних днів невикористаної відпустки при звільненні, розмір якої після утримання всіх обов`язкових платежів і зборів складає 160910,36 грн. Заборгованість з заробітної плати відсутня, що підтверджує довідкою від 09.04.2024 №225.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період 22.12.2021 по 23.01.2024 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», де працював прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті. Наказом по підприємству №30к від 23.01.2024 його було звільнено з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується записами його трудової книжки (а.с.11-11зв.).

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» від 09.04.2024 №225, наданої відповідачем на запит суду, загальна заборгованість перед позивачем по заробітній платі, яка складається із компенсації за 98 календарних дні невикористаної відпустки при звільненні, після утримання всіх обов`язкових платежів і зборів складає 160910,36 грн (а.с.21).

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України регулюються нормами трудового законодавства.

Строки виплати заробітної плати визначаються статтею 115 КЗпП, згідно якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В разі звільнення особи з підприємства, власник або уповноважений ним орган відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Так як свого обов`язку з оплати праці позивача відповідачем не виконано, компенсація за 98 календарних днів невикористаної відпустки при звільненні, яка становить після утримання всіх обов`язкових платежів і зборів 160910,36 грн, підлягає стягненню з нього на користь позивача у судовому порядку.

Оскільки позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» і подав документи в електронній формі, при стягненні судових витрат у справі, які відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають покладенню на відповідача, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 968,96 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 197, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості з заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Прорізна 12-а, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 , нараховану, але не виплачену при звільненні компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 160910 (сто шістдесят тисяч дев`ятсот десять) грн 36 коп. без утримання обов`язкових платежів і зборів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Прорізна 12-а, , на користь держави судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І.Клепка