Провадження № 2/643/899/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024

26 червня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участі секретаря Абсалямової А.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя оосба6 ОСОБА_4 про стягнення боргу в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Лаєвської М.Л. 26.06.2024 надійшло клопотання про виклик свідків.

Клопотання мотивоване тим, що перебуває за межами України. Вказана справа має особливе значення, оскільки невідомі відповідачці особи різними шляхами намагаються стягнути з неї грошові кошти за неіснуючими договорами. Станом на час, яким датований договір між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувала в інших містах, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Клопотання не було заявлене під час підготовчого провадження через труднощі пошуку свідків через перебування відповідачки за межами України та відсутність інформації про місцеперебування вказаних свідків. Після з`ясування тих обставин, що всі свідки перебувають у м. Харкові та мають можливість прибути в судове засідання стало можливим заявляти клопотання про їх допит.

В судовому засідання представник відповідача підтримав заявлене клопотання та просить його задовольнити.

Ухвалою суду від 24.01.2024 за клопотанням відповідача визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_2 для надання пояснень в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заву про розгляд справи без його участі.

Третя особа також у підготовче засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та місце проведення підготовчого засідання, заяв про причини відсутності або про слухання справи без своєї участі, пояснень щодо позову, до суду не надійшло.

Суд, вивчивши доводи заявленого клопотання, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Ухвалою суду від 24.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду вказану цивільну справу.

Параграфом 2 «Відкриття розгляду справи по суті», положеннями ст.222 ЦПК України визначено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх в судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або і інший строк, визначений судом.

Так, відповідач в судовому засіданні на стадії судового розгляду справи до початку розгляду по суті заявив клопотання про виклик та допит в якості свідків вищевказаних осіб, посилаючись на труднощі пошуку свідків через перебування відповідачки за межами України, відсутність інформації про місцеперебування вказаних свідків тощо під час перебування справи на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто у контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін, вирішальним фактором є те, що подання доказів та доведення перед судом їх переконливості - є обов`язком сторін. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р.).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р.).

Отже, відповідач, заявляючи клопотання про виклик та допит свідків, які можуть підтвердити обставини, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову, фактично реалізує принцип змагальності сторін.

Суд констатує порушення строків, встановлених ЦПК України, але визначає пріоритетним встановлення судової процедури у цій справі, яка має на меті сприяти реалізації права сторін на змагальність, рівність перед законом та справедливий суд протягом розумного строку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Таким чином, з врахуванням правової позиції Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на доводи представника відповідача, суд вважає, що причини на які посилається відповідач, заявляючи клопотання після підготовчого провадження, поважними, а тому вважає за можливе вирішити питання про виклик та допит свідків на стадії судового розгляду справи до початку розгляду по суті.

Відповідно до ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи, що пояснення свідків можуть містити інформацію, необхідну для вирішення справи, суд доходить висновку, що заява про виклик свідків підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 91,222 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити.

Викликати у судове засідання та допитати в якості свідків: ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова