Провадження № 2/932/256/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська гадійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якій позивачі просили суд:

-припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в рівних частках за кожною по 1/6 частині квартири;

-стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 50 000,00 грн.;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилались на те, що сторонам на праві власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що між сторонами склалися неприязні стосунки, що унеможливлює спільне користування квартирою, яка є не подільною, що унеможливлю виділити відповідачу його частку у натурі, позивачі вважали за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем було надано письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що його частина у спільній власності є значною та її відібрання завдасть йому значної шкоди, там паче, що визначена позивачами компенсація є набагато меншою за реальної вартості майна. Також зазначає, що позивачами не було внесено на депозитний рахунок запропоновану ними суму компенсації.

Позивачами було надано письмові пояснення доводи викладені в яких є аналогічними до змісту позову.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 03.09.2015 позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю приписам ЦПК України.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 25.09.2015, у зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі від 03.09.2015, відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 16.03.2017, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та вирішено розглядати його в одному провадженні з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.09.2017 призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 12.04.2018, відновлено провадження у справі та призначено її до розгляду.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 , справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В., якою за ухвалою від 10.05.2019 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_6 , справу передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлеву Д.О.. яким за ухвалою від 31.03.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_7 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 28.12.2020 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.08.2021, за клопотанням позивачів, витребувано докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2023, за клопотанням позивачів, витребувано докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2024, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2024, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5029774 від 12.10.2004, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (згідно копії паспорта громадянина України - ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 . Частка кожного становить 1/3.

Згідно копії висновку з незалежної оцінки вартості нерухомого майна наданої оцінювачем ОСОБА_11 , вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 26.07.2016 становить 572 316,00 грн. Вартість 1/3 частини вказаної квартири 190 077,00 грн.

Відповідно до повідомлення від 23.03.2018 складеного експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Довгаль І.А., проведення оціночно-будівельної експертизи є не можливим у зв`язку з не допуском експерта до об`єкту дослідження.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина друга статті 356 ЦК України).

Положеннями частини 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в статті 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

З огляду на те, що: частка відповідача є значною, оскільки кожному з співвласників належить по 1/3; матеріали справи не містять доказів щодо неможливості спільного володіння та користування квартирою; матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача іншого житла на підтвердження доводів, що припинення права останнього не завдасть його інтересам істотної шкоди; а також враховуючи відсутність доказів внесення позивачами запропоновану ними суму компенсації на депозитний рахунок суду, заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Також судом враховано, що як зазначено позивачами та не заперечується відповідачем й вбачається з повідомлення судового експерта (фотокарток), між сторонами встановлено порядок користування спірним майном, про що між іншим свідчить наявність різних входів.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.06.2024 року.

Суддя В.В. Куцевол

18 червня 2024 року