Справа №569/1312/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2020 року по справі №569/1991/20, із стягнення в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. на кожну дитину на стягнення у частці від заробітку, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу відповідача), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дітей.

Позовну заяву мотивує тим, що вона вступила в шлюб з відповідачем 13 липня 2013 року. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року в справі №569/15360/19 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2020 року по справі №569/1991/20 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, на кожну дитину, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення повноліття кожної дитини.

Однак, з моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція та постійне підвищення прожиткового мінімуму, що призвело до того, що даних коштів зовсім не вистачає для утримання дітей. Водночас, матеріальний стан відповідача суттєво збільшився. Їй стало відомо, що він офіційно отримує дохід в межах від 20 000,00 грн. до 30 000,00 грн., оскільки станом на сьогоднішній день є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч.

11 березня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з нього на утримання дітей аліменти в розмірі по 4 000 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до повноліття дітей.

У відзиві вказує, що після розірвання шлюбу, він дійсно сплачував обумовлену між ним та позивачем суму аліментів. Таку оплату він робив в добровільному порядку по червень 2020 року. Після звернення до суду позивача з позовом до нього про стягнення аліментів він продовжував сплачувати присуджену суму 4 000 грн. на двох дітей по виконавчому листу. При цьому, в даному процесі, на відміну від позивача, він просив суд встановити йому суму в 33 %, що й сьогоднішні позовні вимоги. На той час в нього складались життєві обставини так, що він мав реальну можливість сплачувати більшу суму.

Стягуючи його добровільні платежі, встановлені судовим рішенням, державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби в обов`язковому порядку індексувала зазначені суми за кожний період їх зміни. Встановлені Кабінетом Міністрів індекси інфляції, і, які застосовує державний виконавець, базуються саме на подорожчанні необхідних для проживання речей та продуктів. При цьому, прожитковий мінімум не надто змінився, з врахуванням проведеної індексації державним виконавцем, а саме розмір сплачуваних ним аліментів не змістився нижче 50 % від прожиткового мінімуму.

Крім того, в нього суттєво змінились життєві обставини, а саме: він одружився на іншій жінці, ОСОБА_6 ; дружина, як і її малолітня дочка ОСОБА_7 , 2011 року народження, проживають разом з ним; у дружини виявлено ряд захворювань, які не дають їй знайти повноцінну роботу та, відповідно, повноцінно працювати, а тому весь баланс утримання сім`ї лежить виключно на ньому, як працюючому. З року реєстрації шлюбу по зазначеній причині ОСОБА_8 не працювала. Кошти, які він витрачає на другу сім`ю важко підрахувати, їх, як завжди, не вистачає. Витрати, пов`язані з лікуванням ОСОБА_8 теж орієнтовні, але їх наявність вбачається з медичних документів, за останній лютий 2024 року ним сплачено на медичне обслуговування дружини більше 4 000 грн.; оскільки в квартирі проживають сім`єю лише вони в трьох, то відповідно він сплачує за всіх щомісячні нарахування комунальних платежів та платежів по утриманню квартири, лише за січень-лютий 2024 року ним сплачено більше 2 500 грн.; єдиним джерелом його доходів є надходження від проходження військової служби. Контракт ним підписаний з представником частини 30 серпня 2019 року на три роки, тобто до 30 серпня 2022 року. Відповідно до Наказу № 198 від 30 серпня того ж року він отримував посадовий оклад в сумі 2 470 грн. Окрім того, наказом передбачено надбавку в розмірі 65 % до окладу за військове звання та вислугу років. Після завершення дії контракту він продовжує служити в цій же частині, з врахуванням мобілізаційних заходів на період війни. Оклад за останні 6 місяців в середньому склав 3 820 грн., з відповідними надбавками 65 %. Таким чином, при відсутності строкового, чи без такого, контракту його заробіток не є сталим, постійним; в ході служби, в іншому регіоні, де знаходиться військова частина, на відміну від місця реєстрації, він вимушений для нормальних побутових умов служби та відпочинку винаймати квартиру та офіційно оплачувати квартирну плату в середній сумі 3 000 грн.; ні яких додаткових доходів в нього немає, як немає і нерухомого майна.

Крім того, позивач не надала доказів свого фінансового становища та доказів проживання дітей саме з нею.

18 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 подала відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити.

У відповіді на відзив вказала, що саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів.

При розгляді справи про стягнення аліментів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 судом встановлено, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/199120, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року. Позивач не заперечував проти того, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю, і проживають разом з нею станом на сьогоднішній день, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.

При цьому не відповідають дійсності обставини щодо того, що на відповідачеві лежить весь баланс утримання нової сім`ї, дружини ОСОБА_8 та її малолітньої дитини, дочки ОСОБА_7 , оскільки дитина ОСОБА_7 має іншого батька - ОСОБА_9 . Обов`язок щодо утримання дитини лягає саме на її батьків, а не на сторонніх осіб. Дружина відповідача має таке ж право звернутися до батька її дитини з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Згідно інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_10 зверталася з позовом до батька її дитини, проте, як зазначено в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2021 року в справі №570/2117/20 від позивача надійшла заява, в якій вона просила залишити позов без розгляду, так як дитина ОСОБА_7 на даний час проживає з батьком. Станом на сьогодні їй невідомо з ким проживає їх дитина, тому вважає несправедливим посилатися на ті обставини, що ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати чужу дитину та її матір, а не своїх рідних синів.

Також, жодних належних доказів, які б підтвердили факт непрацездатності дружини відповідача в матеріалах справи немає.

За таких умов, зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

А також, аналізуючи подану відповідачем довідку про посадовий оклад, де вказаний його дохід з серпня 2023 року по січень 2024 року у розмірі 3 820 грн. 00 коп. щомісячно, вбачає, що зміна способу стягнення аліментів жодним чином не вплине на зміну його матеріального становища.

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 29 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справ, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_11 . У відзиві на позовну заяву відповідач просив розглянути справу без нього, але з його представником, натомість 11 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_12 в судове засідання, про яке був повідомлений, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 25 червня 2014 року, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18 жовтня 2016 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року в справі №569/15360/19, яке набрало законної сили 23 січня 2020 року, шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2020 року в справі №569/1991/20, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2 000 грн. 00 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року до повноліття дітей.

На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавчі провадження, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження від 04 вересня 2020 року у ВП №62943547 та у ВП №62943886.

Згідно виписок з особового рахунку ОСОБА_1 на її рахунок надійшли нецільові надходження у вересні 2020 року в сумі 26 грн. 17 коп., у грудні 2020 року 7 960 грн. 00 коп., в січні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в лютому 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в березні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в квітні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в травні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в червні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в серпні 2021 року 7 960 грн. 00 коп., в вересні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в листопаді 2021 року 7 960 грн. 00 коп., в грудні 2021 року 3 980 грн. 00 коп., в січні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в лютому 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в квітні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в травні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в липні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в серпні 2022 року 7 960 грн. 00 коп., в вересні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в жовтні 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в листопаді 2022 року 3 980 грн. 00 коп., в грудні 2022 року 7 960 грн. 00 коп., в січні 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в лютому 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в березні 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в травні 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в червні 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в липні 2023 року 3 980 грн. 00 коп., в серпні 2023 року 7 960 грн. 00 коп., в жовтні 2023 року 7 960 грн. 00 коп., в грудні 2023 року 3 980 грн. 00 коп.

Згідно Витягів з реєстру територіальної громади від 31 жовтня 2023 року №2023/008866215, №2023/008866348 та №2023/008866407 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно Витягів з реєстру територіальної громади від 15 лютого 2024 року №2024/001612613, №2024/001613205 та №2024/001614385 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15 лютого 2024 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

З Довідки, виданою Бабинською сільською радою Рівненської області від 15 березня 2024 року №130, слідує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лютого 2020 року по березень 2023 року проживали в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а з квітня 2023 року і по даний період проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

12 квітня 2022 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12 квітня 2022 року, серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 12 листопада 2011 року, серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_13 , її батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Як слідує з ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2021 року в справі №570/2117/20, яка набрала законної сили 09 лютого 2021 року, позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду, оскільки від позивача надійшла заява, в якій вона просила залишити позов без розгляду, так як дитина на той час проживала з батьком.

ОСОБА_8 з 11 січня 2024 року по 19 січня 2024 року знаходилася на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом.

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 29 лютого 2024 року №5952, виданій Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_2

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №366396773 від 19 лютого 2024 року слідує, що по ОСОБА_2 відомості у вказаних реєстрах відсутні.

ОСОБА_8 оплачено комунальні послуги за ОСОБА_14 по адресі: АДРЕСА_1 22 січня 2024 року в сумі 213 грн. 84 коп., 1664 грн. 12 коп., 71 грн. 61 коп., 33 грн. 54 коп., 289 грн. 80 коп., 64 грн. 30 коп., 64 грн. 34 коп., 24 лютого 2024 року 33 грн. 54 коп., 38 грн. 72 коп., 230 грн. 88 коп., 411 грн. 84 коп., що підтверджується наданими відповідачем квитанціями.

Також ОСОБА_2 сплачено квартирної плати за квартиру АДРЕСА_4 для ОСОБА_15 27 квітня 2023 року в сумі 4 100 грн. 00 коп., 02 червня 2023 року 850 грн. 00 коп., 01 липня 2023 року 800 грн. 00 коп., 17 серпня 2023 року 450 грн. 00 коп., 29 вересня 2023 року 1 000 грн. 00 коп., 16 січня 2024 року 3 000 грн. 00 коп., що підтверджується наданими відповідачем квитанціями.

Згідно з Контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу від 30 серпня 2019 року, укладеного між Міністерством оборони України та ОСОБА_2 , останній взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України протягом трьох років. Згідно витягу з Наказу Командира військової частини від 30 серпня 2019 року №198 ОСОБА_2 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду та зараховано на навчання.

Згідно посвідчення про відрядження від 25 червня 2020 року ОСОБА_2 є солдатом військової служби за контрактом.

Як слідує з Довідки про посадовий оклад від 26 лютого 2024 року №23/дс ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу у військовій частині та його посадовий оклад з серпня 2023 року по січень 2024 року складає щомісячно 3 820 грн. 00 коп.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд доходить висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходу відповідача.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, враховує, що відповідач є військовослужбовцем, отримує дохід, інших утриманців немає.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, суд зауважує, що відповідач подав до відзиву Довідку про посадовий оклад від 26 лютого 2024 року №23/дс, згідно якої його посадовий оклад складає щомісячно 3 820 грн. 00 коп., і як він особисто вказує його оклад за останні 6 місяців в середньому склав 3 820 грн., з відповідними надбавками 65 %, відтак сплата ним аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів, про які він вказує суду, на противагу сплаті ним аліментів у розмірі 4 000 грн. 00 коп., як визначено рішенням суду, чи 8 000 грн. 00 коп., які він просить у відзиві на позовну заяву стягнути з нього, щомісячно, жодним чином не вплине на його матеріальне становище.

Доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває дружина, яка в зв`язку з наявними захворюваннями не може знайти повноцінну роботу, повноцінно працювати на увагу не заслуговують, оскільки доказів того, що дружина позбавлена можливості працювати та перебуває на утриманні позивача, як непрацездатна особа, ним не надано, а з поданих відповідачем медичних документів вбачається, що у січні 2024 року ОСОБА_8 лише рекомендовано обмежити фізичні навантаження на протязі двох місяців. При цьому, утримання дочки дружини від її першого шлюбу є правом позивача, а не обов`язком, який лежить саме на батьках цієї дитини.

Доводи відповідача про те, що позивач не надала доказів проживання дітей саме з нею також на увагу не заслуговують, оскільки згідно Витягів з реєстру територіальної громади від 15 лютого 2024 року №2024/001612613, №2024/001613205, №2024/001614385 та Довідки, виданою Бабинською сільською радою Рівненської області від 15 березня 2024 року №130, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 180-184, 192 СК України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2020 року в справі №569/1991/20 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року.

Суддя О.О. Першко