Справа № 289/2297/23
Номер провадження 2/289/84/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Галькевич Ю.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження/ місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Краснобірського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області (місце знаходження/ місце проживання: вул. В. Чорновола, буд. 5, с. Краснобірка, Житомирський район, Житомирська область, 12235), з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку набувальної давності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що з 1998 року по даний час, він постійно проживає, утримує та доглядає за вищевказаним будинком. Протягом усього часу він здійснював поточний та капітальний ремонт, сплачував комунальні платежі та обробляв прилеглу до будинку земельну ділянку тобто постійно, відкрито і безперервно користується цілим будинком, як власник. У 2006 році він уклав договір з АТ «Житомиргаз» про поставку газу. ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» уклала договір про постачання електричної енергії до будинку з дружиною позивача ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється вимогами ст. 344 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року № 552/1354/18, постановленій в справі у подібних правовідносинах суд касаційної інстанції зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 ЦК України.

Встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 08.12.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районну м. Києва, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1930. Після укладення шлюбу дружині було залишено дівоче прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно довідки № 04-04/7/205 від 17.08.2023 року виданої Краснобірським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області ОСОБА_1 дійсно з 1998 року проживає та проводить догляд за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано квитанцію про сплату за електроенергію за липень 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , з якої вбачається, що особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_2 , та квитанцію про сплату за послуги з розподілу природного газу за серпень 2023 за адресою: АДРЕСА_3 , з якої вбачається, що особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 .. До того ж, позивач долучив до позовної заяви копію першої сторінки робочого проекту газопостачання житлового будинку на якій зазначено, що споживачем є ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) виготовлений станом на 17.11.2006 року, який виданий КП «Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації» інвентаризаційна справа №2824, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , має загальну площу 53,3 кв. м., приміщення літня кухня площею 15,4 кв. м., приміщення вбиральня, криниця, сарай площею 36,3 кв. м.

Згідно Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений станом на 26.09.2023 рік, який виданий КП «Житомирським обласним міжміським БТІ» Житомирської обласної ради інвентаризаційна справа №2824, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , має загальну площу 71,0 кв., сарай площею 36,3 кв. м., приміщення літня кухня площею 15,4 кв. м., приміщення вбиральня площу 1,8 кв., огорожа, криниця.

Згідно інформації № 347982637 від 26.09.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про реєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні.

Згідно інформації № 347986130 від 26.09.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про реєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні.

Згідно довідки № 744 від 26.09.2023 року про наявність (відсутність) зареєстрованого майна виданої КП «Житомирським обласним міжміським БТІ» Житомирської обласної ради вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 2824 станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

З виписки з погосподарської книги Краснобірського старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області № 04-04/7/77 від 05.03.2020 року вбачається, що з 1986 по 2000 рік ОСОБА_5 , була головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 та вибула 1998 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20 листопада 2002 року, виданого ЗАГС г. Каскелен Казахстан ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області № 1/01-16 від 19.01.2024 року слідує, що згідно з даними Спадкового реєстру та алфавітним книгам спадкових справ за 2002-2024 роки спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 Радомишльською державною нотаріальною конторою не заведена.

Таким чином, позивач з початку 1998 року добросовісно заволодів будинком за даною адресою і відкрито та безперервно ним володіє, доглядає за будинком та забезпечує його схоронність, обробляє біля будинку земельну ділянку.

Доказів того, що у вказаний час будь-яка інша особа виявила інтерес до вказаного будинку судом не здобуто.

Ніхто, окрім позивача не претендує на будинок, не заявляє ніяких претензій на нього.

Оскільки позивач з 1998 року (більше 20 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє будинком АДРЕСА_2 , за ним може бути визнано право власності на це майно за набувальною давністю, відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,141,258,265,273,354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ), право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник