Справа № 570/873/23
Номер провадження 2/570/326/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23 вересня 2022 року ОСОБА_3 уклала з ФОП ОСОБА_4 договір №138 на надання послуг з купівлі (приймання) і перегону транспортного засобу (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. та п.1.2. Договору Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зобов`язувався надати послуги з купівлі (приймання) і доставления транспортного засобу (автомобіля) марки Hyundai, модель ІХ 35, 2010 року випуску.

Згідно п.4.7. Договору, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зобов`язувався доставити автомобіль Замовнику протягом 30 календарних днів з моменту покупки.

Відповідно до умов вказаного договору загальна ціна договору становить 268890,00 грн, яка складається з вартості автомобіля 122 720,00 грн., вартості розмитнення 119 280,00 грн., вартості послуг з купівлі і доставки автомобіля 26 890,00 грн.

Порядок розрахунків сторони договору погодили наступний:

- Вартість послуг з купівлі і доставки автомобіля (26 890,00 грн.) сплачується авансом;

- Вартість розмитнення (119 280,00 грн.) сплачується до повного оформлення автомобіля;

- Вартість автомобіля (122 720,00 грн.) сплачується після повного оформлення автомобіля.

Згідно п.2.6. договору усі грошові кошти у безготівковій формі сплачуються на реквізити бухгалтерії (Додаток №1 до договору).

Згідно Додатку 1 до договору отримувачем коштів є ОСОБА_2 , а призначення платежу - «Поповнення рахунку ОСОБА_2 ».

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив 26 890,00 грн. на вказані в Додатку 1 до договору реквізити з призначенням платежу «Поповнення рахунку ОСОБА_2 , аванс» (копія квитанції додається).

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив 119 280,00 грн. на вказані в Додатку 1 до договору реквізити з призначенням платежу «Поповнення рахунку ОСОБА_2 згідно договору №138 від 23.09.2022 р.» (копія квитанції додається).

Проте ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на зв`язок із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не виходять, пояснень від них щодо того, де знаходиться автомобіль Hyundai, модель ІХ 35, 2010 року випуску, і кошти в сумі 146 170,00 грн. отримати неможливо. Тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Крім того, позивач вважає, що оскільки оплата була проведена ним особисто, а не стороною договору його дружиною ОСОБА_3 то відповідачі Фізична особа підприємець ОСОБА_4 та ОСОБА_2 безпідставно отримали грошові кошти від нього.

Сума безпідставно набутих грошових коштів складається з 26 890,00 грн., які були сплачені ОСОБА_1 26 вересня 2022 року та 119 280,00 грн., які були сплачені ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а всього 146 170,00 гривень.

Ухвалою суду від 28.03.2023 р. в особі судді Остапчук Л.В. відкрито спрощене позовне провадження (а.с.27).

У відзиві на позовну заяву від 19.05.2023 року представник відповідача ФОП ОСОБА_4 - адвокат Ошурко Й.М. не визнав позовні вимоги. Вказує, що відповідач ФОП ОСОБА_4 не підписував договір №138 з ОСОБА_3 та Додаток 1 до нього. Оскільки правочин не був укладений, доводи позивача є безпідставними (а.с.35-39).

Ухвалою суду від 13.06.2023 р. в особі судді Остапчук Л.В. заяву представника відповідача ФОП ОСОБА_4 - адвоката Ошурка Й.М. задоволено, ухвалено цивільну справу розглянути за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням; витребувано від АТ "ОТП БАНК" інформацію та від позивача ОСОБА_1 оригінал договору №138 від 23.09.2022 р. та Додатку №1 до договору (а.с. 55-56).

18.09.2023 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про залишення позову в частині вимог без розгляду та виключення неналежного відповідача у справі. Виключено зі складу сторін неналежного відповідача ФОП ОСОБА_4 . Позовні вимоги в частині стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих грошових коштів в сумі 146170 (сто сорок шість тисяч сто сімдесят) гривень 00 копійок та фактично понесених судових витрат - залишено без розгляду; передано справу за підсудністю на розгляд у Комунарський районний суд м. Запоріжжя (вул. Європейська, № 7, м. Запоріжжя, Запорізької області, 69104), керуючись ч.1 ст.27, п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України (а.с. 81-82).

04.10.2023 ухвала набрала законної сили.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальової Ю.В. від 03.11.2023 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, повернуто за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.91).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року вказану цивільну справу передано до провадження судді Рівненського районного суду Рівненської області Гнатущенко Ю.В.

11.01.2024 р. ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області Гнатущенко Ю.В. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів; розпочато підготовче провадження у справі; призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року закрито підготовче судове засідання у справі, призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав заяви про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, відсутність відзиву від відповідача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

12.03.2024 року третя особа подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що 23 вересня 2022 року ОСОБА_3 уклала з ФОП ОСОБА_4 договір №138 на падання послуг з купівлі (приймання) і перегону транспортного засобу (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. та п.1.2. Договору, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зобов`язувався надати послуги з купівлі (приймання) і доставления транспортного засобу (автомобіля) марки Hyundai, модель ІХ 35, 2010 року випуску.

Згідно п.4.7. Договору, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зобов`язувався доставити автомобіль Замовнику протягом 30 календарних днів з моменту покупки.

Відповідно до умов вказаного договору загальна ціна договору становить 268890,00 грн, яка складається з вартості автомобіля 122 720,00 грн., вартості розмитнення 119 280,00 грн., вартості послуг з купівлі і доставки автомобіля 26 890,00 грн.

Порядок розрахунків сторони договору погодили наступний:

- Вартість послуг з купівлі і доставки автомобіля (26 890,00 грн.) сплачується авансом;

- Вартість розмитнення (119 280,00 грн.) сплачується до повного оформлення автомобіля;

- Вартість автомобіля (122 720,00 грн.) сплачується після повного оформлення автомобіля.

Згідно п.2.6. договору усі грошові кошти у безготівковій формі сплачуються на реквізити бухгалтерії (Додаток №1 до договору).

Згідно Додатку 1 до договору отримувачем коштів є ОСОБА_2 , а призначення платежу - «Поповнення рахунку ОСОБА_2 ».

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив 26 890,00 грн. на вказані в Додатку 1 до договору реквізити з призначенням платежу «Поповнення рахунку ОСОБА_2 , аванс» (а.с.14).

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив 119 280,00 грн. на вказані в Додатку 1 до договору реквізити з призначенням платежу «Поповнення рахунку ОСОБА_2 згідно договору №138 від 23.09.2022 р.» (а.с.13).

17.07.2023 року на ухвалу суду надано відповідь АТ "ОТП Банк" про те, що власником карткового рахунку № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с.65).

Вказаний номер рахунку зазначено у Додатку №1 до Договору № 138 від 23 вересня 2022 року.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої етапі 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочии є достатньою та належною правового підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставною збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Суть кондиційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (ст. 1213 ЦК України), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого.

Конструкція ст.1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, то визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Отже, норми ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.

Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі №205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18).

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/ 15556/ 15-ц (провадження№ 14-445цс18).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Згідно з ч. 1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі грошові кошти.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/ 11807/ 15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 759/1206/17 (провадження № 61-40св19).

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Враховуючи викладене, суд приходить до обгрунтованість позовних вимог та як наслідок про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1461,70 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 146 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1461,70 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.