Справа № 702/1053/24
Провадження № 2/702/500/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Карабань З.І.,

сторони - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

13.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що укладений між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі у тексті також відповідач, Товариство) за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1166-8641 (далі у тексті також Договір), за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання надати позивачу кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 12000,00 грн. строк кредитування 300 днів, заявлений строк 15 днів, стандартна відсоткова ставка 3,00% в день, містить нечіткі, двозначні положення, а тому окремі його положення підлягають визнанню недійсними.

Зокрема, позивач стверджує, що за умовами п. 4.8. Договору про відкриття кредитної лінії строк кредитування, тобто, строк на який надається йому кредит, визначений у 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту, а датою повернення (виплати) кредиту визначене 30.12.2023.

При цьому строк Договору є рівним строку кредитування, а в частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

На думку позивача, у Договорі зазначені нечіткі положення, стосовно строку повернення кредиту, оскільки його умови містять 2 дати погашення кредиту - 15 днів та 300 днів. Окрім того, Договір містить Таблицю погашення заборгованості, згідно якоїдата видачі кредиту - 06.03.2023;сума кредиту - 12000,00 грн.;нараховані проценти за користування кредитом - 4500,00 грн.;разом до сплати - 16500,00 грн.

Позивач переконаний, що продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається; продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника.

Також ОСОБА_1 вважає, що визначений умовами Договору розмір відсотків є несправедливим, оскільки у випадку застосування строку в 300 днів за користування кредитними коштами він буде зобов`язаний заплатити 108000,00 грн відсотків, що у 9 разів перевищить розмір тіла кредиту і не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для нього та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків відповідачем, а наявність у Товариства можливості стягнути із ОСОБА_1 надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

З урахуванням наведеного обґрунтування, позивач просить суд пункт 4.8 Договору про відкриття кредитної лінії №1166-8641 від 06.03.2021 визнати недійсним (а.с.1-5).

У поданому 12.12.2024 на адресу суду відзиві на позов представник відповідача адвокат Савісько В.В. вимоги позивача заперечив і зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, не мають законного обґрунтування та не підлягають задоволенню.

Представник відповідача впевнений, що укладений між позивачем і відповідачем в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію» Договір про відкриття кредитної лінії №1166-8641 відповідає вимогам діючого законодавства України про захист прав споживача, його умови є чіткими та однозначними.

Сторони дійшли згоди, що строк, на який надається кредит, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позивачу, і спливає цей строк 30.12.2023. Строк Договору є рівним строку кредитування, в частині виконання зобов`язань Договір діє до повного і належного ви конання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Водночас пунктом 4.4 Договору сторони визначили, що проміжки часу упродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позивача настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом (базовий період), становить 15 днів.

Поряд з цим, пунктом 2.3 Договору сторони узгодили, що для мінімізації загальних витрат позивача кредитодавець рекомендує позичальнику (позивачу) здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування 20.03.2023 і сплатити за користування кредитом 4500,00 грн, а всього разом 16500,00 грн.(а.с.26-32).

За твердженням представника відповідача оспорюванні позивачем умови Договору не суперечать нормам чинного законодавства України та погоджені сторонами Договору відповідно до ст. 6, 536, 611, 626-628, 1046, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагента, тощо.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання договору, зазначене право передбачене також п. 6.9 Договору.

Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалася та продовжував користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах, що також підтверджується продовженням виконання ОСОБА_1 своїх грошових зобов`язань.

Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.11.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін на подання відзиву на заявлену вимогу.

Позивач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, мотивуючи своє прохання перебуванням на військовій службі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не інформував, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, вирішення юридичного спору за відсутності сторін на підставі поданих доказів, продовжено.

Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Суд встановив, що 06.03.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1166-8641 на суму 12 000,00 грн (а.с. 7-9, 33-38).

Вказаний Договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

У пункті 1.1 Договору визначено, що базовий період сплати відсотків (базовий період) - це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.3 Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитними коштами. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промоставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

За умовами п. 4.6. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3,00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промоставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Згідно з п. 4.6 та 4.8 Договору строк кредитування становить 300 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 3 % за кожен день користування кредитом.

Умовами пунктів 4.4, 10.1 та 10.2 Договору передбачено, що пільгова процента ставка 2,5% за кожен день користування кредитом надається протягом першого базового періоду виключно, як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатись послугами кредитодавця.

Пільгова відсоткова ставка 2,5% за кожен день користування кредитом діє за умови сплати процентів за користування кредитом, не пізніше останнього дня першого базового періоду.

Пунктом 5.3.1 Договору визначений останній календарний день першого базового періоду 20.03.2023.

За умовами п.4.8 Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 30.12.2023 року. Строк Договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника.

Пунктом 5.1 Договору передбачений обов`язок позичальника повернути кредитні кошти та нараховані за Договором платежі не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування.

Водночас пунктом 2.3 Договору сторони правочину узгодили, що «для мінімізації загальних витрат Позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3 Договору) згідно такого розрахунку:

дата видачі кредиту - 06.03.2023;

останній календарний день першого Базового періоду 20.03.2023;

сума кредиту - 12000,00 грн.;

разом до сплати - 16500,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 Договору якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповерненого кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом, за ставкою визначеною умовами Договору, тобто за строк з моменту отримання кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.

З дати зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця у сумі, достатній для повної оплати вказаних зобов`язань, кредит вважається погашеним у повному обсязі, зобов`язання позичальника за Договором припиняються.

Розрахунок для повного погашення кредиту в останній день першого Базового періоду є таким:

п.5.3.1. останній календарний день першого Базового періоду 20.03.2023;

п.5.3.2. сума кредиту - 12000,00 грн.;

п.5.3.3. нараховані проценти за користування кредитом - 4500,00 грн.;

п.5.3.4. разом до сплати - 16500,00 грн.

За домовленістю сторони Договору визначили, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.8. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.

У пункті 4.10 Договору сторони погодили, що загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 120 000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 108 000,00 грн.

З аналізу наведених умов правочину випливає, що уклавши Договір про відкриття кредитної лінії №1166-8641, позивач 06.03.2023 отримав від відповідача в користування 12 000,00 гривень строком на 300 днів та зі сплатою 3% за щоденне користування коштами.

Проценти ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати в останній день кожного базового періоду, тобто в останній день кожних 15-ти днів базового періоду. Але строк, на який надавався кредит становить 300 днів і днем його повернення сторони ви значили 30 грудня 2023 року.

Сплачувати проценти за користування кредитом позивач був зобов`язаний лише упродовж строку кредитування, тобто упродовж 300 календарних днів з моменту перерахування йому кредиту, що, зокрема, підтверджують умови п. 4.10 Договору.

Отже твердження позивача про те, що відповідач, як сторона Договору про відкриття кредитної лінії, в односторонньому порядку може продовжити строк кредитування і нараховувати проценти за користування кредитом після спливу 300 днів, фактичним обставинам справи не відповідають.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 у справі №702/882/23 за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №702/882/23) вимоги Товариства задоволені повністю і з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» стягнена заборгованість за кредитним договором №1166-8641 від 06.03.2023 у розмірі 54460,00 гривень, з яких 12 000,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту та 44460,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с.49-50).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у справі №702/882/23 апеляційний суд дійшов висновків про безпідставність доводів ОСОБА_1 про завищений розмір відсоткової ставки за користування кредитом та про безпідставне нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредиту (а.с.51-55).

Відповідно до правил ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання недійсним пункту 4.8 Договору про відкриття кредитної лінії №1166-8641, ОСОБА_1 посилався на його суперечність нормам Закону України «Про захист прав споживачів» та несправедливість по відношенню до нього.

Також позивач стверджує, що оспорюваний пункт правочину містить нечіткі положення стосовно строку повернення кредиту.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами першою - третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У рішенні від 03 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України роз`яснив порядок набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori «наступний закон скасовує попередній».

Отже, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено, що в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Так, умови Договору про споживчий кредит мають відповідати ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції станом на день укладення Договору №1166-8641).

За правилами ч. 5 ст. 12 зазначеного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами? встановленими Законом «Про споживче кредитування», є нікчемними.

Договір, укладений з порушенням вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними.

У договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9)орієнтовна реальна річна процента ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладенні договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до п.7 частини третьої ст. 9 Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені;10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів ( у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватись); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості (ч.1 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування»).

Аналізуючи положення норм Закону «Про споживче кредитування» суд приходить до висновку про відсутність підстав для висновку про невідповідність оспорюваного п.4.8 Договору про відкриття кредитної лінії №1166-8641 положенням ч.1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд звертає увагу, що умови Договору чітко визначають, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит, складає 300 днів, а тому датою повернення кредиту є 30.12.2023.

Базовий період це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позивача настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Цей період складає 15 днів.

Пунктами 5.3.1.,5.3.2., 5.3.3., 5.3.4. Договору наведений розрахунок погашення кредиту в останній день першого базового періоду, а не визначений ще один строк надання коштів у користування на умовах Договору про відкриття кредитної лінії.

Щодо тверджень позивача про протиправне встановлення умовами Договору занадто високої процентної ставки за користування отриманими в кредит коштами, то суд звертає увагу, що згідно з вимогами ч.1 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» в редакції на день укладення Договору реальна річна процентна ставка обчислювалась відповідно до нормативно правових актів Національного банку України.

Обчислення реальної процентної ставки базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах і в строки, визначені у договорі.

Обмеження денної процентної ставки законодавець запровадив Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 і яким ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» доповнено частинами четвертою - п`ятою про те, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Однак, на день укладення Договору про відкриття кредитної лінії №1166-8641 ці правила обрахування денної процентної ставки не були чинними, а тому підстав стверджувати про завищений розмір денної процентної ставки немає.

Не відповідають фактичним обставинам справи доводи позивача про те, що розмір нарахованих процентів за Договором у 9 разів перевищує тіло наданого кредиту.

Адже юридичний спір щодо невиконання позивачем взятих на себе Договором про відкриття кредитної лінії №1166-8641 уже вирішений судом і рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області у справі «702/882/23 з позивача на користь відповідача стягнено заборгованість у розмірі 56460,00 грн., з яких проценти за користування кредитом складають 44460,00 грн.

Отже переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що строк користування кредитними коштами за умовами Договору порушує справедливий баланс прав та обов`язків сторін цього правочину, є несправедливим чи незрозумілим для позивача, або негативно вплинули на його свідомий вибір при укладенні договору.

Тож позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про невідповідність умов п.4.8 Договору вимогам законодавства.

Також суд зазначає, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачене право споживача протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які інші платежі у зв`язку з відмовою від договору про споживчий кредит.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слів відмовити повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, то судовий збір, відповідно, компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 26, оф.407, м.Київ, 01133.

Рішення складене 30.12.2024.

Суддя Тетяна БАРСЬКА