Справа № 504/61/24
Номер провадження 2/504/1346/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Одеської держаної нотаріальної контори про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.02.2011 року та постановою №ДВ-3/698 від 17.02.2010 року ВДВС Комінтернівського району Одеської області, реєстраційний номер обтяження 9582547, зареєстровано 03.03.2010 року реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що у провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №2-1439/2010 за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Інвест - Прогрес Груп» за участю третіх осіб з боку відповідачів:товариства з обмеженою відповідальністю «Ремстрой Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання до виконання обов`язків за договором, визнання права власності на нерухоме майно, стягнення моральної шкоди та штрафних санкцій.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2010 року накладено арешт на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.02.2011 року скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту по ухвалі суду від 09.02.2010 року.

Позивачу належить право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04.03.2010 року, проведено державну реєстрацію власності 04.05.2011 року Комінтернівським РБТІ Одеської області.

Позивачу стало відомо, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав обтяження припинено за ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.02.2011року. однак за інформацією з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за постановою про відкриття виконавчого провадження №ДВ-3/698 від 17.02.2010 року ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області на квартиру АДРЕСА_4 , накладено обтяження, реєстраційний номер обтяження 9582547.

На звернення позивача до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області з питання зняття обтяження з житла позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву якою позовні вимоги підтримали та просили суд зняти арешт із нерухомого майна, яке належить позивачці на праві приватної власності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.02.2010 року зареєстровано арешт нерухомого майна державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород Дністровськогоо району Одеської області Заболотним О.О. на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2010 року по справі №2-1493/2010, реєстраційний номер обтяження 67654813, на об`єкт обтяження: квартира за будівельною адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.02.2011 року по справі №2-1493/2010 скасовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2010 року по справі №2-1493/2010 на квартири за будівельною адресою: АДРЕСА_1 та 49.

Листом від 08.09.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень в одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кришталеву В.В. повідомлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна встановлено, що 03.03.2010 року реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, реєстраційний номер обтяження 9582547, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №ДВ-3/698, виданої ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області, щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири площею 59,75 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 наявний запис про арешт нерухомого майна. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження, в рамках якого накладено зазначений вище арешт не встановлено. термін зберігання виконавчого провадження сплив, всі документи та виконавчі провадження знищені. Також листом рекомендовано заявникові звернутися до суду.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування нерухомого майна на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження знищене. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власника.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню до ОСОБА_1 у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 до Четвертої Одеської держаної нотаріальної контори про зняття арешту - задовольнити.

Скасувати арешт і звільнити з-під арешту та заборону на здійснення відчуження майна, яке належить ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9582547.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Вінська Н. В.