Справа № 522/4601/24
Провадження № 2/522/4058/24
УХВАЛА

12 квітня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири, такою, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності та визнання договору дарування квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду 27.03.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири, такою, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності та визнання договору дарування квартири недійсним.

Матеріали справи суддя отримала 28.03.2024 року.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а саме:

-визначити ціну позову і надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову;

- сплатити судовий збір, виходячи зі ставки як за вимогу майнового характеру та виходячи із ціни позову (з урахуванням дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову);

-сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмір 1 211,20 грн.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 01.04.2024 року, ухвала суду від 01.04.2024 року була доставлена до електронної скриньки, яка була вказана позивачкою, 01.04.2024 року.

До суду 11.04.2024 року від представника ОСОБА_1 -адвоката Лупу С.С. надійшла заява про усунення недоліків, зі змісту якої вбачається незгода представника ОСОБА_1 -адвоката Лупу С.С. з тим, що дві з заявлених трьох позовних вимог, а саме визнання квартири АДРЕСА_1 , такою, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності; визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , є майновими вимогами, та на вимогу суду надано квитанцію про сплату судового збору за дані вимоги як за вимоги немайнового характеру.

Суд погоджується з доводами представника позивачки щодо визначення вимоги про визнання квартири АДРЕСА_1 , такою, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності як немайнової вимоги.

Однак суд не погоджується з доводами представника позивача щодо визначення вимоги про визнання недійсним договору дарування як немайнової вимоги, оскільки згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Таким чином, укладення договору дарування/визнання його недійсним, тягне за собою зміну власника майна, а тому є спором про право власності, тобто майновою вимогою.

Тобто до теперішнього часу, недоліки позову, зазначені в ухвалі суду від 01.04.2024 року, позивачкою усунуті не були.

Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири, такою, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності та визнання договору дарування квартири недійсним повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Домусчі