Справа № 758/2235/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Конюшка Дениса Борисовича до ОСОБА_2 , треті особи: Акціонерне товариство «Страхова компанія ББС Іншуранс», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

У Х В А Л И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 23.09.2023 о 15:50 год за адресою: м. Київ, просп. Правди, буд. 47, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW 520D» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2023 у справі №758/12008/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № 214754483 виданого АТ «СК «ББС Іншуранс», дійсного на дату ДТП.

Так, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 50 379 грн 41 коп.

02.12.2022 між позивачем та ПрАТ «СК Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030229/4605/0000414 від 02.12.2022, відповідно до якого були застраховані майнові ризики страхувальника, зокрема, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 .

У зв`язку з настанням страхового випадку, ПрАТ «СК Уніка» було здійснено розрахунок та виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 60 441 грн 57 коп.

Згідно розрахунку № СНС 4508101 від 25.09.2023, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 склала 100 441 грн 57 коп., а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактично завданою шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням.

Таким чином, позивач звертається до суду із вимогами про стягнення з відповідача 40 000 грн різниці між фактично завданою шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням, 10 000 грн моральної шкоди, 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 3 800 грн витрат пов`язаних з проведенням оцінки пошкодженого транспортного засобу та 2 422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.05.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач не з`явився, в заяві на адресу суду представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в заяві на адресу суду просив розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги не визнавав та заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 23.09.2023 о 15:50 год за адресою: м. Київ, просп. Європейського Союзу (Правди), буд. 47, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «BMW 520D» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2023 у справі №758/12008/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає додатковому доведенню.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030229/4605/0000414 від 02.12.2022, укладеного між позивачем та ПрАТ «Уніка», транспортний засіб позивача був застрахований на загальну суму 800 000 грн.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 785/11-23, розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 50 739 грн 41 коп.

Згідно акту виконаних робіт № Н4508101 від 21.11.2023 транспортного засобу «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 , сума ремонту склала 61 304 грн 59 коп.

Відповідно до страхового акту № 5, у зв`язку з настанням страхового випадку, ПрАТ «СК Уніка» було здійснено розрахунок та виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 60 441 грн 57 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 117498 від 11.10.2023.

Згідно копії Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214754483, відповідач та АТ «СК «ББС Іншуранс» уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно якого ліміт страхового відшкодування складав 320 000 грн.

Таким чином, розмір цивільно-правової відповідальності відповідача застрахований на суму, що не перевищує не тільки фактичний розмір матеріального збитку, що був завданий та виплачений позивачу внаслідок ДТП, а й розмір вимог заявлених у позовній заяві.

Згідно з ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст.1194ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Водночас, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №369/3461/17 від 09 жовтня 2019 року відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказано, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

З огляду на ці обставини, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в повній мірі, страхові платежі були внесені ним в повному обсязі, страховик взяв на себе обов`язки по виплаті завданої ним шкоди на умовах ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір вимог позивача не перевищує страхову суму.

Окрім цього, суд зауважує, що на обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на розрахунок № СНС 4508101 від 25.09.2023, згідно якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW 328» державний номерний знак НОМЕР_2 склала 100 441 грн 57 коп. та на акт виконаних робіт від 11.01.2024, тобто більш ніж через місяць, на суму 39 136 грн 98 коп.

Суд критично оцінює такі докази, оскільки перший акт виконаних робіт від 30.11.2023 на суму 61 304 грн 59 коп. фактично збігається з розміром вартості відновлення КТЗ в оцінці, також він відповідає страховому акту та листу від СТО, яке підтверджує, що «ремонт автомобіля було виконано».

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Конюшка Дениса Борисовича до ОСОБА_2 , треті особи: Акціонерне товариство «Страхова компанія ББС Іншуранс», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Конюшка Дениса Борисовича до ОСОБА_2 , треті особи: Акціонерне товариство «Страхова компанія ББС Іншуранс», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

- третя особа - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська, 3, ;

- третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6в, .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ