ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 644/6794/21

провадження № 61-15523св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду

м. Харкова від 08 червня 2023 року у складі судді Саркісян О. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Мальованого Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

1. У липні 2021 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») звернулося до суду з позовною заявою до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яку мотивувало тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримують послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснюють, в результаті чого у них перед КП «Харківські теплові мережі» утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01 серпня 2012 року по 31 травня 2021 року в сумі 59 249,18 грн, 3% річних у сумі 1 136,74 грн та інфляційні витрати у сумі 2 654,19 грн, яку на теперішній час не відшкодовано.

2. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 05 листопада 2021 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 серпня

2012 року до 31 травня 2021 року у розмірі 59 249,18 грн, три проценти річних - 1 136,74 грн та інфляційні втрати - 2 654,19 грн.

3. У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року.

4. Заява мотивована тим, що вказане судове рішення проголошено

05 листопада 2021 року, набрало законної сили 03 січня 2023 року, виготовлене з автоматизованої системи документообігу суду 26 травня 2023 року та отримано відповідачем особисто в суді. З даним рішенням категорично не згодна, оскільки обставини встановлені не в повному обсязі. Суд не дослідив всі обставини справи, які кардинально можуть змінити доказову базу самої справи. Вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з проголошенням воєнного стану в Україні.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

5. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня

2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 27 вересня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, заяву про перегляд зазначеного судового рішення залишено без розгляду.

6. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судом не встановлено обставин, які перешкоджали відповідачу через запровадження в Україні воєнного стану своєчасно звернутись до суду в межах встановленого законом строку, починаючи з дати отримання копії рішення - 11 лютого 2022 року. Відтак, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

7. З огляду на вказане, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення поза межами встановленого статтею 284 ЦПК України строку, а зазначені нею обставини не є поважними причинами пропущення такого строку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву залишив без розгляду відповідно до статті 126 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

8. У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

10. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

11. Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2024 року зупинено касаційне провадження у справі № 644/6794/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/11081/20.

12. Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року касаційне провадження у справі поновлено.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

14. Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно не враховано об`єктивні причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення місцевого суду; судами попередніх інстанцій допущено невиправдане обмеження доступу до суду; місцевим та апеляційним судами неправильно застосовано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22.

15. Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не були враховані рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року, відповідно до яких суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

16. Зазначає, що в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

17. Вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про пропуск строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, не мотивували відмову належним чином та не врахували всі обставини справи у сукупності, що призвело до порушення її прав.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

18. У грудні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив КП «Харківські теплові мережі» на касаційну скаргу, в якому він просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення судів ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права і доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

19. Зазначає, що заочне рішення суду першої інстанції набрало законної сили ще до початку воєнного стану.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 05 листопада 2021 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 серпня

2012 року до 31 травня 2021 року у розмірі 59 249,18 грн, три проценти річних - 1 136,74 грн та інфляційні втрати - 2 654,19 грн.

21. Копію вище зазначеного заочного рішення відповідач ОСОБА_1 отримала 11 лютого 2022 року, відповідач ОСОБА_2 - 10 лютого 2022 року, що підтверджується підписами відповідачів у поштовому повідомленні.

22. У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року, в якій зокрема просила поновити пропущений строк на подання заяви.

23. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня

2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 27 вересня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, заяву про перегляд зазначеного судового рішення залишено без розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

24. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

25. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

26. Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

27. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

28. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

29. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

30. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

31. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

32. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

33. Рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

34. Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

35. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

36. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

37. Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

38. Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

39. Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

40. Отже встановлений частиною другою статті 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, адже право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

41. У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

42. Отже Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

43. Як вбачається з матеріалів справи, у цій справі заочне рішення було ухвалено 05 листопада 2021 року, а його копію ОСОБА_1 отримала 11 лютого 2022 року, ОСОБА_2 - 10 лютого 2022 року, що підтверджується підписами відповідачів у поштовому повідомленні, у зв`язку із чим суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що перебіг 30-денного процесуальний строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення закінчився 04 березня 2022 року.

44. Судами попередніх інстанцій також враховано, що внаслідок бойових дій, пов`язаних з військовою агресією РФ відносно України та враховуючи неможливість деякими судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 була змінена територіальна підсудності судових справ, які перебували у межах територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду міста Харкова на Київський районний суд м. Полтави .

45. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 було відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Внаслідок цього суд першої інстанції поновив свою роботу з 23 листопада 2022 року.

46. Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду про те, що у ОСОБА_1 була об`єктивна можливість подати заяву як до Київського районного суду м. Полтави з 14 березня 2022 року, так і безпосередньо до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з 23 листопада 2022 року, проте вона звернулась до судуіз заявою про перегляд заочного рішення лише 05 червня 2023 року, зі спливом значного часу після зазначених дат, і при цьому обґрунтувала поважність пропущення строку для подання заяви лише введенням воєнного стану в Україні.

47. Разом з тим, сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

48. Відповідачкою не наведено підстав, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання нею процесуальних дій протягом установленого законом строку.

49. До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах:

від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22),

від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 (провадження № 11-119заі22).

50. Також схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду

від 22 листопада 2023 року у справі № 761/15289/20 (провадження № 61-9803св23).

51. Установивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 цього Кодексу, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

52. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

53. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження

№ 14-446цс18).

54. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

55. Колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня

2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович