ПОСТАНОВА

іменем України

31 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 386/630/24

провадження № 22-ц/4809/1596/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2024 року у складі судді Червоненка Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказало, що відповідно до умов кредитного договору від 01 березня 2012 року б/н ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який у будь-який момент може змінити кредитний ліміт.

30 жовтня 2014 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 32000,00 грн, для отримання доступу до рахунку відповідач отримала кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 08/17, тип - картка «Універсальна» GOLD. Активація картки та користування картковим рахунком свідчить про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується зокрема рахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача.

Після строку спливу строку дії первинної картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: НОМЕР_2 , строк дії - 02/21, тип - картка «Універсальна» GOLD; НОМЕР_3 , строк дії - 03/22, тип - картка «Універсальна» GOLD; НОМЕР_4 , строк дії - 06/27, тип - картка «Універсальна» GOLD.

В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки 40,8 % річних. У процесі користування картками клієнту були доступні у вільному доступі на сайті банку та Приват24 умови обслуговування кредитних карток, також клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 05 жовтня 2021 року, в якому є також є інформація про відсоткові ставки кредитування по карткових рахунках.

05 жовтня 2021 року відповідачем також було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, заява підписана власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151. Відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків, починаючи з 05 жовтня 2021 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а саме у розмірі 40,8%, при цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотки у розмірі 8452,54 грн. У зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації, банк пішов назустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому відсоткову ставку повернуто.

Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Однак, відповідач перестала вносити кошти, посилаючись на спірні операції, які були проведені по її картці номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - переказ зі своєї картки. В ході перевірки даної інформації встановлено, що Банком 11 серпня 2023 року було зафіксовано звернення клієнтки ОСОБА_1 , яке було направлено на перевірку. 06 липня 2023 року в період з 14:39:01 по 22:10:23 з карткових рахунків НОМЕР_3 та НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) була списана сума в загальному розмірі 39609,17 грн шляхом проведення 5 платежів: 06/07/2023 14:39:01 P32 - 4,270.38 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 14:42:46 P32 - 25,492.50 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 15:51:07 P32 - 473.29 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 21:38:47 P32 - 2,605.90 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 22:10:23 P32 - 6,767.10 UAH - переказ зі своєї карти. 11 серпня 2023 року о 14:32:23 банк зателефонував на мобільний номер НОМЕР_6 клієнту ОСОБА_1 з метою роз`яснення причин блокування рахунків. В ході проведеної розмови клієнт повідомив, що не знає про наявну заборгованість по рахунку, особисто наведені вище операції не проводив. Також клієнт повідомив про те, що не користується онлайн банкінгом Приват24, її SIM картка з номером НОМЕР_7 перестала функціонувати. Перевіривши логи входу до особистого кабінету Internet Banking Приват24 (далі -Приват24) 06 липня 2024 року було здійснено входи з інших пристроїв. Банк надсилав повідомлення для підтвердження входу в Приват24 у вигляді IVR дзвінків на фінансовий номер ОСОБА_7, по якому підтверджено надання доступу до акаунту в Приват24 з іншого пристрою. Вхід було здійснено шляхом зміни паролю входу до Приват24 за допомогою картки ОСОБА_8 та коректного введення PIN коду до неї. Перевіркою виявлено розголошення ОСОБА_1 даних номеру та PIN коду карткового рахунку НОМЕР_8 , що дало змогу третім особам, використовуючи фінансовий телефон клієнта, отримати доступ до особистого кабінету Приват24 та провести операції по її рахункам. Вина Приватбанку в проведені оскаржуваних операцій відсутня.

Посилаючись на зазначені обставини просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2012 року б/н у розмірі 40112,54 грн.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Посилалося на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

ОСОБА_1 направила відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», у якому просила рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 01 березня 2012 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій були визначені основні умови користування (т.1 а.с.58-80). Того ж дня ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту. Пунктом 1.3 заяви визначено 42,0 відсотки річних для карт «Універсальна» та 40,8 відсотків річних для карт «Універсальна Gold» (а.с.43-51).

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 18 березня 2024 року у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 40112,54 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 31660 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8452,54 грн (т.1 а.с.23-40).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н) встановлено старт кредитного рахунку № НОМЕР_1 , максимальний кредитний ліміт встановлено 06 липня 2023 у сумі 32000 грн, 08 серпня 2023 року кредитний ліміт зменшено до 0.00 грн (т.1 а.с.42).

Також встановлено, що з 06 липня 2023 року по 22 жовтня 2023 року з рахунку відповідача переказано та знято кредитні кошти на суму 39609,17 грн, які обраховані позивачем як заборгованість за тілом кредиту (т.1 а.с.32)

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України).

За змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Колегія суддів вважає, що анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 01 березня 2012 року та заява б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 05 жовтня 2021 року підписані саме відповідачем ОСОБА_1 та у сукупності з випискою про рух коштів по рахунку, з якої убачається активне користування позичальником кредитними коштами шляхом зняття готівки, повернення кредитних коштів позивачу, оплати послуг за придбані товари в закладах торгівлі, підтверджують факт визнання відповідачем договірних кредитних відносин з АТ КБ «ПриватБанк».

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18.

На підтвердження розміру заборгованості за договором від 01 березня 2012 року б/н позивачем було надано до суду розрахунки, які охоплюють період з 30.10.2014 до 18.03.2024 , а також виписку по рахунку за договором б/н за період 30.10.2014 до 19.03.2024, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-27,52-57).

Апеляційний суд вважає, що саме виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, а тому додані до позовної заяви розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за наданим їй кредитом апеляційний суд оцінює як такі, що мають виключно інформаційний характер та відображають проведений позивачем обрахунок пред`явлених ним до відповідача вимог майнового характеру.

Щодо заволодіння коштами 06 липня 2023 року з кредитної картки ОСОБА_1 іншою особою шахрайським способом у розмірі 39609,17 грн колегія суддів зазначає таке.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем було проведено перевірку, відповідно до якої встановлено, що 06 липня 2023 року в період з 14:39:01 по 22:10:23 з карткових рахунків НОМЕР_3 та НОМЕР_4 клієнткою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) була списана сума в загальному розмірі 39609,17 грн. шляхом проведення 5 платежів: 06/07/2023 14:39:01 P32 - 4,270.38 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 14:42:46 P32 - 25,492.50 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 15:51:07 P32 - 473.29 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 21:38:47 P32 - 2,605.90 UAH - переказ зі своєї карти 06/07/2023 22:10:23 P32 - 6,767.10 UAH - переказ зі своєї карти. 11 серпня 2023 року об 14:32:23 банк зателефонував на мобільний номер НОМЕР_6 клієнту ОСОБА_1 з метою роз`яснення причин блокування рахунків. Відповідачка повідомила позивача про те, що не знає про наявну заборгованість по рахунку, особисто вище наведені операції не проводила. Також повідомила про те, що не користується онлайн банкінгом Приват24, а її SIM картка з номером НОМЕР_7 нею не використовується. Перевіривши логи входу до особистого кабінету Internet Banking Приват24 позивачем з`ясовано, що 06 липня 2024 року було здійснено входи з інших пристроїв. Банк надсилав повідомлення для підтвердження входу в Приват24 у вигляді IVR дзвінків на фінансовий номер ОСОБА_7, яким підтверджено надання доступу до акаунту в Приват24 з іншого пристрою. Вхід було здійснено шляхом зміни паролю входу до Приват24 за допомогою картки ОСОБА_8 та коректного введення PIN коду до неї, що свідчить про розголошення ОСОБА_1 даних номеру та PIN коду карткового рахунку НОМЕР_8 , що дало змогу третім особам, використовуючи фінансовий телефон клієнта, отримати доступ до особистого кабінету Приват24 та провести операції по її рахункам (а.с.188 зворот-189).

Тобто, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24.

Вхід до комплексу було здійснено за авторизацією відповідача, яка була зареєстрована в Інтернет Банкінгу Приват 24. За зазначеною процедурою клієнт вводить своє ім`я користувача і пароль та входить в Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів.

Кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП - паролю (коду авторизації), який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто, для підтвердження операції відповідачкою отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію. Тобто, реєстрацію в Приват 24 здійснено клієнтом самостійно на сайті банку (www.pb.ua) або в відділенні після успішної авторизації.

Згідно з п.3 розділу І Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів від 29 липня 2022 року №164 (далі по тексту Положення №164) авторизація - це процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням платіжного інструменту, код авторизації - комбінація цифр, літер або літер і цифр, яка формується і надається емітентом або юридичною особою, що діє за його дорученням, під час авторизації.

Порядок реєстрації в Приват24: введення номеру мобільного телефону, який раніше зареєстрований за клієнтом як особистий; введення останніх 4 цифр особистої активної карти банку; електронної адреси; присвоєння паролю для входу в комплекс (всі вищезазначені дії дозволяють ідентифікувати клієнта). Далі клієнту на мобільний телефон надходить ОТП - пароль підтвердження реєстрації, який клієнт повинен ввести на сайті Інтернет Банкінгу (тобто введення коду авторизації) Далі Клієнт повинен вказати ПІН_КОД особистої карти, яку зазначав на першому етапі реєстрації, ознайомитися з Умовами та правилами та натиснути на кнопку «Зареєструватися».

Отже реєстрація в Інтернет Банкінгу Приват24 забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, пін-коду, який відомий лише власнику карти, номеру телефону, які можливість ідентифікувати клієнта, та додаткове підтвердженням операції шляхом введення одноразового ОТП - паролю (коду авторизації), який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі.

Відповідачем здійснено успішну реєстрацію в Інтернет Банкінгу, що і є підтвердженням подачі заявки про використання карти в мережі Інтернет.

Також встановлено, що для підтвердження операції відповідачкою отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію.

Отже, здійсненню операцій 06 липня 2023 року передувало успішне проходження авторизації, а саме банком було надіслано повідомлення для підтвердження входу в Приват24 у вигляді IVR дзвінків на фінансовий номер ОСОБА_7, по якому підтверджено надання доступу до акаунту в Приват24 з іншого пристрою. Вхід було здійснено шляхом зміни паролю входу до Приват24 за допомогою картки ОСОБА_8 та коректного введення PIN коду до неї.

Згідно з п.14.3. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені Положенням №164.

Відповідно до п.16 розділу І Положення №164 власник рахунку здійснює контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструменті.

Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 136 розділу VI Положення №164 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктам 138 розділу VI Положення №164 встановлено, що емітент зобов`язаний забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).

За загальним правилом цивільного судочинства зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Операції щодо карткового рахунку були здійснені лише після ідентифікації та підтвердження динамічним паролем, тобто кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР - паролем для входу в комплекси та підтвердження платежів, які надсилалися на номер мобільного телефону ОСОБА_1 та були доступні лише відповідачці.

На думку колегії суддів у діях банку відсутня вина щодо неналежного виконання зобов`язань з обслуговування рахунку та надання банківських послуг, а також відсутній взаємний зв`язок між діями банку та наслідками, що настали для відповідача.

Щодо матеріалів кримінального провадження №:0000460 від 12 серпня 2023 року, відкритого за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, колегія суддів вважає, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо наявного кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 не є належним доказом на підтвердження доведення обставин вчинення злочину щодо перерахування коштів невстановленими особами, оскільки такі доводи можуть бути підтверджені лише вироком суду, який набрав законної сили, та не може бути підтвердженням вини позивача у здійсненні операції зняття коштів з рахунку відповідача.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що ОСОБА_1 самостійно або з наданням доступу до свого фінансового номеру телефону та ПІН-коду третім особам, зазначені кошти було списано з карткових рахунків НОМЕР_3 та НОМЕР_4 на загальну суму 39609,17 грн шляхом проведення 5 платежів, тому відповідальність за це має нести відповідач, як користувач банківських послуг.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №524/3979/16-ц, зазначивши, що банк не несе відповідальність за збитки від операцій, здійснених до його повідомлення про зняття грошових коштів з його карткового рахунку.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, останньою не спростовано та не надано суду належних та допустимих доказів, що вона повністю повернула кредитні кошти позивачу.

Встановлено, що 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання умов та правил надання послуг, а також паспорт споживчого кредиту. Пунктом 1.3 заяви визначено 42,0 відсотків річних для карт «Універсальна» та 40,8 відсотків річних для карт «Універсальна Gold» (т.1 а.с.60).

Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі.

Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернула, позовні вимоги в частині про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31660 грн підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, можна зробити висновок, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Апеляційний суд вважає, що, підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 01 березня 2012 року убачається, що станом на 18 березня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 40112,54 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 31660 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 8452,54 грн.

На підтвердження суми заборгованості також надано виписку за договором б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 30.10.2014-19.03.2024 (т.1 а.с.32-57).

Зазначена вища документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування.

Отже сторонами було погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає також стягненню заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8452,54 грн.

На підставі викладеного вище колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 01 березня 2012 року б/н у розмірі 40 112,54 грн.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь банку у розмірі 6056 грн (2422,40 грн + 3633,60 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2012 року б/н у розмірі 40112 (сорок тисяч сто дванадцять) грн 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний