Єдиний унікальний номер 317/3022/24
Номер провадження 2/317/899/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який в подальшому був уточнений.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1023-9184.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 18000,00 грн.; строк кредитування 300 календарних днів; процентна ставка 3,00 % в день.

28.10.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Фактор Партнерс» укладено Договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по вказаному договору не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 17.05.2024 у нього виникла заборгованість у сумі 113460,00 грн., з яких: 18000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 47940,00 грн. прострочена заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 47520,00 грн. прострочена заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 113460,00 грн., судові витрати у розмірі 3028,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності. Крім того, надав до суду відповідь на відзив на уточнену позовну заяву, у якій підтримує свої позовні вимоги та просить позов задовольнити з підстав, зазначених в уточненому позові та відповіді на відзив.

Відповідачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, надала до суду відзив на уточнену позовну заяву, який обґрунтовано тим, що її не було повідомлено про відступлення права вимоги; договір факторингу було укладено 28.10.2021, а кредитний договір 15.01.2022; позивачем невірно розраховано заборгованість за відсотками. Відповідно до відзиву, ОСОБА_1 частково погоджується з заявленими позовними вимогами та не заперечує проти задоволення позову в частині повернення тіла кредиту у розмірі 18000,00 грн. та відсотків у розмірі 7560,00 грн. Також відповідачка просить суд відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. у зв`язку із не співмірністю даних витрат та відсутністю їх належного доведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

15.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем кредитора, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1023-9184 (далі кредитний договір), копія якого міститься в матеріалах справи.

Зазначений кредитний договір, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений (п. 7.1 кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «про електронну комерцію».

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - підписаний сторонами, моментом його підписання сторонами є використання, в тому числі, електронного підпису.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, розмір кредитного ліміту 18000,00 грн.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору, заявлений строк користування кредитом складає 21 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладання цього договору строк користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою (заявлений строк). Позичальник має право достроково до закінчення строку кредитування, передбаченого у п. 2.8 цього договору, сплатити кредит повністю у останній календарний день заявленого строку, як зазначено у п.п. 2.4.1 2.4.5 цього договору.

Відповідно до п. 2.8. кредитного договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 днів (до 11.11.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п. 2.8 цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця в порядку визначеному у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затверджені кредитодавцем та діють на дату цього договору.

Згідно з п. 2.6, 2.9 кредитного договору, стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 2,00 %; пільгова процентна ставка 0,01 %. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572465,00 %.

Таким чином, сторонами договору погоджено строк кредитування 300 днів з моменту отримання грошових коштів (до 11.11.2022) та заявлений строк 21 день, протягом якого діє знижена (пільгова) відсоткова ставка.

Згідно з п. 2.10 кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 180000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 162000,00 грн.

В матеріалах справи міститься Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспорт споживчого кредиту, а також Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1023-9184 відповідно до Методики НБУ.

Позичальник виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується копією Листа та копією Довідки про перерахування суми кредиту № 1023-9184 від 15.01.2022 ОСОБА_1 у сумі 18000,00 грн.

Відповідач, всупереч умов кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, порушила вищезазначені умови кредитного договору та не повернула кредитні кошти.

28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 02/10/2021.

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з п. 3.1.3 договору факторингу, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників.

Так, на виконання умов договору факторингу, 15.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» підписано Реєстр боржників № 7, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступив (передав) на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за Договором про відкриття кредитної лінії № 1023-9184 від 15.01.2022, позичальником за яким виступає ОСОБА_1 .

Станом на 17.05.2024 прострочена заборгованість складала 113460,00 грн., з яких: 18000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 47940,00 грн. прострочена заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 47520,00 грн. прострочена заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Викладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 по справі № 234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, суд доходить до висновку, що на підставі договору факторингу № 02/10/2021 від 28.10.2021, позивач одержав від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» право вимоги по заборгованості відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач, відповідно до відзиву, визнає факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте заперечує проти розміру відсотків. Разом з цим, суд зауважує, що відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду свій «контррозрахунок».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконує умови укладеного кредитного договору в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором та ст.ст. 509, 526, 1049 ЦК України; грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, не повернула та фактор скористався правом вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» надало: договір № 15-02/2024 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 8 від 02.04.2024 по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 25000,00 грн. (надання усної консультації: 4000,00 грн. за 2 години, підготовка пропозицій: 6000,00 грн. за 3 години, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 15000,00 грн. за 5 годин), витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 09.04.2024 щодо відповідача ОСОБА_1 на суму 25000,00 грн., платіжну інструкцію № 422780360 від 10.05.2024 на суму 54000,00 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 у відзиві просила суд відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. у зв`язку із не співмірністю даних витрат та відсутністю їх належного доведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Таким чином беручи до уваги заяву відповідача, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 5000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, що буде співмірним з наданим обсягом послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову у сумі 3028,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 553, 554, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1023-9184 від 15.01.2022 у розмірі 113460,00 грн. (сто тринадцять тисяч чотириста шістдесят гривень 00 копійок), з яких:

- 18000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 47940,00 грн. прострочена заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги;

- 47520,00 грн. прострочена заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова