Справа №359/9723/24
Провадження №2/359/3250/2024
18 грудня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
1. Зміст доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 вересня 2024 року (а.с.12) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 вересня 2024 року (а.с.14) було відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи до судового засідання.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 18 грудня 2024 року (а.с.32-34), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін.
Представник ТОВ «Веллфін» та приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не з`явились у судове засідання та не подали відзив на пред`явлений позов. Відповідачі у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.19, 21, 30, 31).
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
20 серпня 2021 року державний виконавець Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ)відкрив виконавче провадження №66569964 з примусового виконання означеного виконавчого напису, що підтверджується постановою (а.с.11).
Спірні правовідносини регулюються главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.
4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Згідно з ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно з п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ТОВ «Веллфін» не надав доказів на підтвердження того, що укладений між товариством та ОСОБА_1 кредитний договір №456714 від 17 травня 2018 року, який був наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Ці обставини свідчать про те, що такий договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А отже нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вчинення виконавчого напису нотаріусу з істотними порушеннями закону призвело до свавільного втручання у право позивача на мирне володіння його майном. Ця обставина свідчить про порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Водночас, як роз`яснив Верховний Суд в постановах від 14 серпня 2019 року в справі №519/77/18, від 15 квітня 2020 року в справі №474/106/18, відповідачем у справах щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса,а на особу, яка зверталася по виконавчий напис. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не є належним відповідачем у цій цивільній справі. Тому у задоволенні позову, пред`явленого ОСОБА_1 до вказаного приватного нотаріуса, належить відмовити.
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений в частині позовних вимог до ТОВ «Веллфін».
З огляду на це суд висновує про те, що з ТОВ «Веллфін» на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок (1211,20 :2).
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.
У задоволенні позову, пред`явленого до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін»на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.
Повний текст заочного рішення суду складений 23 грудня 2024 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя О.Ю. Семенюта