Справа № 161/6190/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №161/6190/24 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"" заборгованість за кредитним договором №859943 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02 липня 2020 року в розмірі 22006,91 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.; витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна " і ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір №859943, за умовами якого ТОВ "Лінеура Україна " надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000 грн. Водночас ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику до 17 липня 2020 року, а також сплатити проценти за процентною ставкою 1,90% у день. Кредит видавався, шляхом перерахування (через послугу переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем, що підтверджується документом від ТОВ «Універсальні платіжні рішення»

За договором факторингу №015-220221 від 22 лютого 2021 року ТОВ "Лінеура Україна" відступило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс", яке, у свою чергу, за договором факторингу №20240205/1 від 05 лютого 2024 року відступило це право позивачу.

ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим станом на 26 березня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 22006 грн 91 коп., яка складається з 8930,00 грн залишок заборгованості за тілом, 9840,83 грн процентів за користування позикою; 3236,05 грн інфляційного збільшення (нараховані за період з 17.07.2020 року по 22.02.2022 року).

За таких обставин ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 22006 грн 91 коп. заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

02 липня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 уклала із TOB "Лінеура Україна" договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №859943, який вчинено із використанням електронного підпису відповідача, відповідно до якого Товариство надало відповідачу кошти в сумі 10000 грн., на банківський картковий рахунок, а відповідач зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме до 17 липня 2020 року, на визначені договором реквізити позикодавця, зі сплатою відсотків: 1,90% (процентна ставка фіксована .

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором від 02 липня 2020 року, який було відправлено на номер телефону, зазначений відповідачкою, що підтверджується довідкою про ідентифікацію та відповідає ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Даний договір позики містить персональні дані відповідача, зокрема, її прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти , а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідача.

Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що TOB "Лінеура Україна" надається кредит в розмірі 10000 грн. строком на 15 днів, процентна ставка становить 1,90% вдень, річна процентна ставка становить 693,50%. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 12850 грн.

З повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №48-2802 від 28.02.2024 року вбачається що ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке діє на підставі витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 11.11.2013 №3, відповідно до умов договору ФК-П-19/03-01 №, було здійснено переказ 02.07.2020 року, суми 10000 грн., відбувся успішний переказ на картку № НОМЕР_1 із зазначенням номеру платежу.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 26 березня 2024 року, за кредитним договором №859943 від 02.07.2020 року рахується заборгованість в сумі 22006,91 грн., з них: залишок заборгованості за тілом 8930,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування - 9840,86 грн., інфляційне збільшення 3236,05 грн.

22 лютого 2021 року TOB "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко Фінанс" уклали Договір факторингу №015-220221, яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" на підставі договору факторингу №20240205/1 від 05 лютого 2024 року .

Згідно Договору факторингу №015-220221 від 22 лютого 2021., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Сіроко Фінанс" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками TOB "Лінеура Україна" , включно і до гр. ОСОБА_1 в сумі 18770,86 грн. (порядковий номер 5363 згідно реєстру прав вимоги №015-220221 від 22 лютого 2021 року).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №20240205/1, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , в сумі 18770,86 грн.

TOB "ФК "Артеміда-Ф" за вих.№151/16-211050016 від 16.02.2024 р. направило повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за договором позики №859943, із зазначенням суми боргу , яка складає 18770,86 грн. та досудову вимогу від 14.02.2024 року про сплату заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладання вищевказаного кредитного договору позики між відповідачем та TOB "Лінеура Україна" у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» суму заборгованості за Кредитним договором №859943 від 02.07.2020 року в розмірі 18770,86 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У своєму позові ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» також просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь нараховані за період з 17.07.2020 року по 22.02.2022 року інфляційне збільшення в сумі 3236,05 грн.

Як встановлено судом, кінцевий термін погашення позики відповідно до умов Договору №859943 від 02.07.2020 року встановлений до 17.07.2020 року, а тому починаючи з 17.07.2020 року у відповідача виникло прострочення за взятими на себе зобов`язаннями.

У свою чергу, нарахування інфляційного збільшення від простроченої суми за весь час прострочення до 23.02.2022 року відповідає вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Оскільки представником позивача не надано до позову документів, які підтверджують, що позивач оплатив адвокату послуги за надання правової допомоги з відміткою банку, позивачем не доведено, що він поніс витрати на оплату праці адвоката в розмірі 7000 грн., тому в цій частині суд відмовляє в позові за безпідставністю позовних вимог.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №470.

На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 258-268 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» ( м.Львів вул.С.Бандери,87, оф.54, ЄРДПОУ 42655697) заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №859943 від 02.07.2020 року в розмірі 22006 (двадцять дві тисячі шість) гривень 91 копійок, на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк, МФО банку 300528 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

У стягненні 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: