Справа № 191/4447/24
Провадження № 2/191/1565/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності на квартиру, який обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане головою районної держадміністрації Гаркавим А.І. 05.05.1999, квартира загальною площею 33,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить їм в рівних частках на праві спільної (сумісної) власності. Дане свідоцтво було зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_2 складається з 1-ї житлової кімнати, житловою площею 19,3 кв.м, загальною площею 33,6 кв.м.

Відповідно до розпорядження Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області від 12.01.2024 №11 «Про перейменування об`єктів топоніміки Старобільської міської територіальної громади» квартал Ватутіна було перейменовано на квартал Європейський.

25.06.2024 вони звернулися до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру, однак 17.08.2024 отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74634801 мотивоване тим, що відповідно встановлених пошуків за адресою: АДРЕСА_1 відсутня інформація про проведену реєстрацію у Державному реєстрі прав, або інших електронних реєстрах або на паперових носіях. У зв`язку з вище зазначеним направлено запит до органу державної влади - Старобільська міська військова адміністрація Старобільського району Луганської області. Станом на 17.08.2024 інформація відсутня.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Старобільська міська територіальна громада з 24.02.2022 є тимчасово окупованою територією, в зв`язку чим отримати підтвердження від Старобільського районного бюро технічної інвентаризації не є можливим.

В зв`язку з пошкодженням житла через ведення бойових дій на території Луганської області у них є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Однак, здійснити реєстрацію права власності на квартиру вона не можуть з причин, викладених в рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій. Наразі провести реєстрацію права власності на квартиру не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо реєстрації права власності на нього, що в свою чергу обмежує їх право на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло.

Просять визнати за ними право приватної спільної власності на 1/2 частини квартири загальною площею 33,6 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м за адресою : АДРЕСА_1 за кожною.

Представник позивачів ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У зв`язку з тим, що ані представник позивача, ані представник відповідача не заперечували проти задоволення позовних вимог, на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.05.1999 головою Старобільської районної державної адміністрації Гаркавим А.І., квартира, загальною площею 33,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках належить на праві спільної (сумісної) власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Копією технічного паспорту на квартиру, яка складається з 1-ї житлової кімнати, житловою площею 19,3 кв.м, загальною площею 33,6 кв.м., підтверджується, що власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Копією паспорта громадянина України позивачки ОСОБА_1 підтверджується факт того, що остання зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час позивачі є внутрішньо-переміщеними особами згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 21.10.2024 №3006- та від 20.04.2023 від 3008-.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради №74634801від 17.08.2024 позивачам відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до Закону про державну реєстрацію, запроваджена в Україні з .01.01.2023. До 01.01.2013 державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації (БТІ) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (положення статті 3 Закону про державну реєстрацію). При цьому Закон про державну реєстрацію не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях. Відповідно встановлених пошуків за адресою: АДРЕСА_1 . відсутня інформація про проведену реєстрацію у Державному реєстрі прав, або інших електронних реєстрах або на паперових носіях. У зв`язку з вищезазначеним направлено запит до органу державної влади - Старобільська міська військова адміністрація Старобільського району Луганської області. Станом на 17.08.2024 інформація відсутня. Відповідно до частини 8 статті 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Розпорядження Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області №11 від 12.01.2024 «Про перейменування об`єктів топоніміки Старобільської міської територіальної громади» квартал Ватутіна в м.Старобільск Луганської області перейменовано на квартал Європейський.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м.Старобільськ Луганської області віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Зі змісту рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій вбачається, що державним реєстратором не встановлено наявності зареєстрованого права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м.Старобілськ Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивачів право власності, а також у разі втрати позивачами документа, який посвідчує їх право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Верховний суд України у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, згідно з постановою Верховного суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності умов, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Позивачами право власності набуте у 1999 році. Надані позивачами копії свідоцтва про право власності на квартиру, технічного паспорту, виданого, органом що здійснював реєстрацію права власності у 1999 році Старобільске БТІ з відповідними відмітками про документ, що підтверджує право власності, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Також, відомості у вказаному документі підтверджуються реєстрацією проживання позивача у квартирі по теперішній час.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м.Старобільськ Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, а також ініціювати питання щодо отримання компенсації за зруйноване житло, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 200, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної спільної власності на 1/2 частину квартири загальною площею 33,6 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної спільної власності на 1/2 частину квартири загальною площею 33,6 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко