Справа № 953/3673/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
представника позивача адвоката Скрипника С. І.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи адвоката Приходько Л. А.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Державна казначейська служба України, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна) про стягнення грошових коштів,
15 травня 2023 року адвокат Скрипник С. І., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_3 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1130939 від 31 березня 2023 року, звернувся засобами «Електронний суд» до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державне підприємство «Сетам», в якій просив:
- стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача грошові кошти у розмірі 1 880 246, 48 грн, з яких: сума заборгованості за зобов`язанням - 1 357 075 грн; індекс інфляції - 457 697, 25 грн та 3 % річних - 65 474, 23 грн;
- стягнути з ДП «Сетам» на користь позивача грошові кошти у розмірі 98 960, 34 грн, з яких: сума заборгованості за зобов`язанням - 71 425 грн; індекс інфляції - 24 089, 33 грн та 3 % річних - 3 446,01 грн;
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Крім того, 21 серпня 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Скрипник С. І. надійшло клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Універсал Банк» та Державну казначейську службу України.
15 вересня 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Скрипник С. І. надійшла відповідь на відзив ДП «СЕТАМ» від 07 вересня 2023 року. На переконання сторони позивача, твердження представника ДП «СЕТАМ» щодо неправомірності нарахування позивачем заборгованості за період з 05 жовтня 2021 року є помилковими. Відповідно до ч. 2 ст. 273 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 05 жовтня 2021 року постановою Харківського апеляційного суду визнано недійсними електронні торги за номером лоту № 331372, які відбулися 11 березня 2019 року. За таких обставин вимога позивача про стягнення з ДП «СЕТАМ» на користь позивача заборгованості саме з 05 жовтня 2021 року є такою, що ґрунтується на вимогах законодавства України. Посилання представника ДП «СЕТАМ» на наказ Міністерства юстиції України № 1008/5 від 29 березня 2019 року «Про визначення організатора електронних торгів, торгів за фіксованою ціною» є некоректним, оскільки зазначений наказ введений в дію вже після проведення аукціону з реалізації арештованого майна, який відбувся 11 березня 2019 року. Так відповідач посилається на відсутність обов`язку повернення позивачу гарантійного внеску у зв`язку з відсутністю актуальних та повних реквізитів, як то передбачено п. 3 розділу IV Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року. Однак такі твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки зазначена норма передбачає, що після реєстрації на електронному майданчику користувач повинен заповнити графу «фінансові реквізити», що знаходиться в його особистому кабінеті в розділі «налаштування». При цьому у разі відсутності актуальних та повних реквізитів учасника для повернення йому гарантійного внеску, Оператор звільняється від обов`язку з повернення гарантійного внеску до моменту письмового повідомлення учасником Оператора про внесення/заміну фінансових реквізитів. З аналізу викладеного слідує, що мова йде саме про Оператора, а не про Організатора електронних торгів, що в свою чергу свідчить про навмисне перекручування відповідачем змісту вищевказаної норми. Крім того, вказаним Порядком передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронних торгів недійсними, гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу Організатора. Акцентував увагу на тому, що у своєму відзиві ДП «СЕТАМ» зазначило, що відповідно до постанови Правління Національного банку України № 162 від 28 грудня 2018 року «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» Банки України з 05 серпня 2019 року формують номер банківського рахунку відповідно Національного стандарту України «Фінансові операції». Таким чином, станом на день винесення Харківським апеляційним судом постанови про визнання недійсними електронних торгів за номером лоту № 331372, які відбулися 11 березня 2019 року, організатор електронних торгів не мав та не міг мати відомості про актуальні та повні реквізити учасника торгів, у даному випадку позивача, для повернення йому гарантійного внеску, обов`язок якого визначений Порядком. При цьому відповідач не вчинив жодних дій щодо актуалізації реквізитів позивача, а тому твердження відповідача про нібито «відмову» з боку позивача про прийняття належного виконання зобов`язання з боку ДП «СЕТАМ» не підтверджується належними доказами. Зазначив, що відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох відсотків річних у даному випадку є мірою відповідальності боржника - ДП «СЕТАМ» за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
18 вересня 2023 року від представника позивача - адвоката Скрипника С. І. на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просив суд:
09 жовтня 2023 року у судовому засіданні суд повідомив про надходження на адресу суду від ДП «Сетам» додатків до відзиву на позовну заяву, при цьому сам відзив на позовну заяву на адресу суду скерований не був, у зв`язку з чим представник позивача - адвокат Скрипник С. І. заявив клопотання про можливість долучення до матеріалів справи копії відзиву ДП «Сетам» на позовну заяву, яка була скерована на адресу позивача. Суд протокольно ухвалив долучити до матеріалів справи копію відзиву ДП «Сетам» на позовну заяву.
20 жовтня 2023 року на адресу суду від представника Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області Пузікова В. надійшли письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03 серпня 2011 року, відшкодування шкоди здійснюється Казначейством за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб. З аналізу викладеного слідує, що Казначейство відповідно до законодавства є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету. Відповідно до п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. З приводу позовних вимог до ДП «Сетам» зазначив, що держава не відповідає за зобов`язаннями створених нею юридичних осіб, а юридичні особи не відповідають за зобов`язаннями держави. Така юридична особа державна установа відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. Зауважив на тому, що у вказаній справі відсутні підстави для стягнення судових витрат з Казначейства, а тому у разі задоволення позовних вимог такі витрати мають бути покладені на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір.
25 жовтня 2023 року на адресу суду від представника третьої особи АТ «Універсал Банк» - адвоката Лисенка В. М. надійшли письмові пояснення на уточнену позовну заяву, в яких викладені доводи, зазначені в письмових поясненнях від 04 та 13 жовтня 2023 року. У задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити у повному обсязі, посилаючись у тому числі на те, що наданий позивачем розрахунок інфляційних збитків здійснений з порушенням норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Так зі змісту наданого позивачем розрахунку індексу інфляції вбачається, що розрахунок проводився за період з 05 жовтня 2021 року по 16 серпня 2023 року, тоді як величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації лише в березні, квітні та червні 2022 року, проте розрахунок інфляційних витрат проведений за весь період.
25 та 27 жовтня 2023 року на адресу суду від представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голуб В. В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву та поновити пропущений строк, посилаючись на проведення на території України активних бойових дій. У задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на те, що належним відповідачем у вказаній справі є Акціонерне товариство «Універсал Банк» оскільки грошові кошти, отримані від реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів державним виконавцем були перераховані на користь стягувача у виконавчому провадженні АТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк». Таким чином, саме у АТ «Універсал Банк» виник обов`язок щодо повернення позивачу коштів, сплачених в рахунок придбаного майна на електронних торгах. Зауважила на тому, що в Законі України «Про виконавче провадження» відсутні положення, які б регулювали механізм повернення грошових коштів, сплачених переможцем прилюдних торгів у разі визнання таких торгів недійсними. У той же час, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Зазначила, що на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції покладений обов`язок щодо виконання рішення суду, а тому виконавча служба у договорі купівлі-продажу квартири не може виступати продавцем майна, оскільки не є власником майна. При цьому грошові кошти, які надійшли від покупця на депозитний рахунок, були спрямовані на погашення боргу у відкритому виконавчому провадженні. З огляду на викладене Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є належним відповідачем у даній справі. Зазначила, що позовні вимоги про стягнення з Відділу трьох відсотків річних та індексу інфляції є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у Відділу відсутні грошові зобов`язання перед позивачкою. Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу просила суд врахувати, що наразі відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, а тому і підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі відсутні.
27 жовтня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Скрипника С. І. надійшла відповідь на відзив, в якій викладені доводи зазначені у відповіді на відзив від 07 серпня 2023 року. Зазначив, що твердження представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу того, що належним відповідачем у цій справі є АТ «Універсал Банк» хибні, оскільки рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/6459/19 встановлено, що ДП «Сетам» є організатором торгів, а ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції діяв на прилюдних торгах від свого імені як продавець. При цьому та обставина, що після реалізації майна кошти були перераховані на рахунок стягувача АТ «ВТБ Банк» не позбавляє Відділ статусу продавця у спірних правовідносинах.
03 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Скрипника С. І. надійшли письмові заперечення на пояснення представника Державної казначейської служби України на уточнену позовну заяву, в яких зазначив, що представник третьої особи у своїх запереченнях не навів жодних аргументів щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів з відповідачів. При цьому посилання Казначейства на чинне законодавство щодо відсутності відповідальності у держави за зобов`язаннями державних юридичних осіб, передбачене ст. 176 ЦК України, не можна вважати належною аргументацією у поясненнях третьої особи. Твердження третьої особи, викладені у поясненнях не підкріплені жодними належними доказами, а тому, на переконання сторони позивача, викладені в поясненнях доводи є необґрунтованими.
06 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Скрипника С. І. надійшли заперечення на письмові пояснення АТ «Універсал Банк».
26 грудня 2023 року на адресу суд від представника третьої особи АТ «ВТБ Банк» Кустової Т. В. надійшли письмові пояснення, в яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 2-108/11 частково задоволені позовні вимоги АТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та стягнуто заборгованість у розмірі 1531996, 70 грн. Зазначила, що в програмному комплексі «Єдина операційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», який становить собою організаційно-технічну систему, яка призначена для комплексної авторизації банківської діяльності неплатоспроможних банків, ліквідація яких здійснюється Фондом, в ЕОІС зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у Банку, тобто з 28 листопада 2018 року. За даними ЕОІС АТ «ВТБ Банк» кошти у виконавчому провадженні № 48946197 на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кредитним договором № 28Ф-ІК-5 від 10 квітня 2008 року на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2011 року у справі № 2-108/11 надходили на рахунок АТ «ВТБ Банк» 01 квітня 2019 року у сумі 1233595, 46 грн. Зауважила на тому, що право вимоги за кредитним договором № 28Ф-ІК-5 від 10 квітня 2008 року, укладеним між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 було реалізовано у складі лоту GL3N218994 на підставі укладеного між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» договору № 75-КБ про відступлення прав вимоги від 21 жовтня 2020 року, посвідченого ПНКМНО Прокопенко Л. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1223. Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-08-28-000001-b, переможцем торгів визнано АТ «Універсал Банк». Зазначила, що кошти одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній ст. 52 Закону. На накопичувальний рахунок Банку зараховуються кошти такого Банку і надходження на його користь. З цього рахунку проводяться розрахунки з кредиторами та оплата витрат на здійснення процедури ліквідації, а також повернення ініціатору переказу коштів відповідно до законодавства про переказ коштів і покупцю активу майна Банку у випадках, визначених Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2 від 05 липня 2012 року. Зазначила, що станом на дату зарахування на накопичувальний рахунок АТ «ВТБ Банк» коштів у рамках виконавчого провадження № 48946197, а також на дату реалізації права вимоги за вказаним кредитним договором, електронні торги за номером лоту № 331372, які відбулися 11 березня 2019 року були дійсними, а відтак всі дії Банку були вчинені з урахуванням положень чинного законодавства.
27 грудня 2023 року від представника відповідача ДП «Сетам» Кучевської З. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому представник відповідача просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
01 січня 2024 року від представника позивачки - адвоката Скрипника С. І. на адресу суду надійшли заперечення на пояснення АТ «ВТБ Банк».
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Державного підприємства «Сетам» про закриття провадження у справ.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року за наслідками підготовчого судового засідання справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
19 лютого 2024 року від представника відповідача ДП «Сетам» Кучевської З. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в якому представник відповідача просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
20 лютого 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Я. про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зупинення провадження у цивільній справі.
Представник позивачки - адвокат Скрипник С. І. у судовому засіданні повідомив, що відповідач ДП «Сетам» відшкодував позивачці грошові кошти у розмірі 71 425 грн, які вона 06 березня 2019 року перерахувала на рахунок організатора ДП «Сетам» як гарантійний внесок, у зв`язку з чим сторона позивача відмовляється від позовних вимог до ДП «Сетам» у цій частині. Позовні вимоги в іншій частині просив задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанська Я. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог.
Представник відповідача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голуб В. В. у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи АТ «Універсал Банк» Лисенко В. М. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.
Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Вирішуючи клопотання сторін про поновлення процесуальних строків на подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суд бере до уваги положення ч.ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України, відповідно до яких суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (неодноразово продовжувався та діє на даний час).
Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану (в Рішенні Ради суддів України №23 від 05.08.2022 зазначено, що рекомендації з організаційних питань роботи суддів в умовах воєнного стану, які були опубліковані 02.03.2022 року на сайті Ради суддів України, необхідно вважати такими, що відображають офіційну позицію Ради суддів України щодо організації роботи судів).
Суд вважає, що процесуальні строки пропущені сторонами з поважних причин, оскільки представники позивача та відповідача навели обґрунтовані підстави для поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.
Суд вважає за необхідне поновити представникам позивача та відповідача строк для надання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, а також прийняти їх до розгляду.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Суд встановив, що 05 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист № 2-108/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 1 531 996, 70 грн.
Як слідує зі змісту листа в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Качмар В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-108/11, виданого 05 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 1531996, 70 грн перебувало на виконанні у Відділі.
З долучених до матеріалів справи письмових доказів слідує, що 11 березня 2019 року відбулися електронні торги за лотом № 331372 з реалізації предмета іпотеки, а саме - трикімнатної квартири загальною площею 96,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , належної на праві власності ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 392086, сформованого 11 березня 2019 року, ДП «Сетам» переможцем торгів визначено ОСОБА_3 , яка перерахувала на рахунок організатора гарантійний внесок в розмірі 71 425 грн, та суму коштів за придбаний предмет іпотеки у розмірі 1 357 075 грн на рахунок Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Зі змісту листа в.о. начальника Відділу Качмар В. слідує, що 20 березня 2019 року на рахунок з обліку депозитних сум Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області надійшла грошова сума у розмірі 1357075 грн.
З розпорядження державного виконавця Панкратової М. А. № 48946197 від 26 березня 2019 року вбачається, що грошові кошти у розмірі 1233 595, 46 грн, що надійшли 20 березня 2019 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-108/11, виданого 05 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова перераховано на користь АТ «ВТБ Банк»; 123359, 54 грн виконавчого збору та 120 грн витрат виконавчого провадження перераховано на рахунок ГТУЮ у Харківській області та УДКСУ у Київському районі м. Харкова, що підтверджується платіжними дорученнями № 469, 470, 471 від 28 березня 2019 року.
27 березня 2019 року державним виконавцем Панкратовою М. А. складений акт про реалізацію предмета іпотеки.
З долучених до справи матеріалів вбачається, що 21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» укладений договір № 75-РБ про відступлення прав вимоги, за умовами якого АТ «ВТБ Банк» відступило АТ «Універсал Банк» належні йому права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору.
21 вересня 2021 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-108/11, виданого 05 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 1531996, 70 грн.
10 листопада 2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пересічанською Я. винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі якої у виконавчому провадженні № 48946197 з примусового виконання виконавчого листа № 2-108/11, виданого 05 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 1531996, 70 грн замінено стягувача АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк».
З долучених до справи матеріалів слідує, що у березні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ДП «Сетам», ОСОБА_3 , треті особи: АТ «ВТБ Банк», ОСОБА_5 про визнання електронних торгів, протоколу про проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та визнано недійсними електронні торги за номером лоту № 331372, які відбулися 11 березня 2019 року, результати яких оформлені протоколом № 392086, з реалізації арештованого нерухомого майна трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 96,1 кв.м, житловою площею 59,4 кв.м, належної на праві власності ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з реєстраційним № 22747918. Визнано недійсними акт про реалізацію нерухомого майна та Свідоцтво про придбання з прилюдних торгів за номером лоту № 331372, які відбулися 11 березня 2019 року, нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , з реєстраційним номером 22747918.

29 листопада 2022 року державний виконавець Відділу Пересічанська Я. направила на адресу АТ «Універсал Банк» вимогу, в якій просила надати письмову відповідь щодо можливості повернення грошових коштів, які були перераховані державним виконавцем 26 березня 2019 року на рахунок стягувача АТ «ВТБ Банк» у розмірі 1233595, 46 грн у зв`язку з визнанням недійсними електронних торгів, які відбулись 11 березня 2019 року з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_4 .

З долучених до справи матеріалів вбачається, що на підставі постанови КМУ № 912 від 16 серпня 2022 року реорганізовано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Таким чином правонаступником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, .

Як слідує зі змісту відповіді представника АТ «Універсал Банк» від 02 грудня 2022 року на вимогу державного виконавця, кошти від реалізації арештованого майна у розмірі 1233595, 46 грн, які були перераховані АТ «ВТБ Банк» 26 березня 2019 року у виконавчому провадженні № 48946197 АТ «Універсал Банк» повернути не має можливості та як фактично правонаступником по кредиту став лише 21 жовтня 2020 року, кошти від реалізації арештованого майна на рахунки АТ «Універсал Банк» після 21 жовтня 2020 року не надходили.

17 листопада 2022 року державним виконавцем Відділу Пересічанською Я. на підставі заяви представника АТ «Універсал Банк» від 23 грудня 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу, 17 листопада 2022 року винесена постанова у ВП № 48946197 про повернення виконавчого документа стягувачу.

17 листопада 2023 року адвокат Скрипник С. І., діючи в інтересах ОСОБА_3 звернувся до ДП «Сетам» із листом-пропозицією щодо повернення гарантійного внеску у розмірі 71425 грн та прострочення виконання зобов`язання за період з 05 жовтня 2021 року по 16 серпня 2023 року, а саме: 24754, 28 грн індекс інфляції та 3997, 84 грн три відсотки річних.

Зі змісту відповіді ДП «Сетам» від 22 листопада 2023 року на лист-пропозицію адвоката Скрипника С. І. від 17 листопада 2023 року слідує, що підприємство погоджується повернути ОСОБА_6 гарантійний внесок після отримання від неї або її представника актуальних банківських реквізитів. Разом з тим ДП «Сетам» категорично відмовляється від відшкодування інфляційних витрат та трьох відсотків річних посилаючись на те, що саме через бездіяльність ОСОБА_3 не були виконані вимоги п.п. 2, 3 розділу IV Порядку щодо зазначення у особистому кабінеті актуальних банківських реквізитів для повернення гарантійного внеску.

27 листопада 2023 року адвокат Скрипник С. І., діючи в інтересах ОСОБА_3 звернувся до ДП «Сетам» з листом, в якому зазначив актуальні банківські реквізити ОСОБА_3 для повернення їй ДП «Сетам» гарантійного внеску.

З платіжної інструкції № 13233 від 11 грудня 2023 року слідує, що 11 грудня 2023 року ДП «Сетам» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 71425 грн, призначення платежу повернення гарантійного внеску ОСОБА_3 .

Отже, між сторонами склались правовідносини щодо повернення виконаного за недійсним правочином.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

З аналізу вказаних норм слідує, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч.1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Отже, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

З огляду на те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України.

За змістом ст. 216 ЦПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти.

За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

Правила статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.

Відповідно до ст. 655 ЦК України сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець.

Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт, а продавцем за таким договором може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією, яка проводить прилюдні торги.

У випадку, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої служби договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору, а відтак, і продавцем є державна виконавча служба. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19), які є релевантними до обставин цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту постанови Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, 01 лютого 2019 року начальник відділу примусового виконання рішення УДВС ГТУЮ у Харківській області підготував заявку директору Харківської філії ДП «Сетам» на реалізацію іпотечного арештованого майна з відповідними документами, на підставі якої 06 лютого 2019 року ДП «Сетам» вніс до системи Сетам інформацію про арештоване майно (формування лоту).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 392086, сформованого 11 березня 2019 року ДП «Сетам» переможцем торгів визначено ОСОБА_3 , яка перерахувала гарантійний внесок в розмірі 71 425 грн на рахунок організатора - ДП «Сетам», та суму коштів за придбаний предмет іпотеки у розмірі 1 357 075 грн на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Так, у протоколі проведення електронних торгів № 392086, сформованого 11 березня 2019 року ДП «Сетам» зазначено, що продавцем арештованого майна - трикімнатної квартири загальною площею 96,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 є Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Зі змісту протоколу проведення електронних торгів № 392086 від 11 березня 2019 року та розпорядження державного виконавця Панкратової М. А. № 48946197 від 26 березня 2019 року слідує, що ОСОБА_3 перерахувала на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області суму коштів за придбаний предмет іпотеки у розмірі 1 357 075 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року у справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20) зазначено, що: «у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) прилюдних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Правила статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. Встановивши, що при реалізації квартири на електронних торгах Перший відділ ДВС міста Луцьк виступав від свого імені як продавець і за рішенням суду такі електронні торги визнані недійсними, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що сплачена позивачем сума коштів за недійсним правочином підлягає стягненню на її користь саме з виконавчої служби (в межах заявлених нею вимог до вказаного відповідача).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19) вказано, що «суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби, який цього не заперечував, й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє виконавчу службу статусу продавця у спірних правовідносинах, дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину та у разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції, а тому з виконавчої служби на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, сплачені нею за придбане майно».

Суд встановив, що у вказаній справі ДП «Сетам» є організатором торгів, а Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області виступав від свого імені на прилюдних торгах як продавець.

Таким чином, установивши, що при реалізації квартири на прилюдних торгах продавцем такого майна виступав від свого імені відділ примусового виконання рішень, і за рішенням суду такі торги визнані недійсними, суд приходить висновку про те, що сплачена позивачкою сума коштів за недійсним правочином підлягає стягненню на її користь саме з виконавчої служби.

Та обставина, що після реалізації майна кошти були перераховані на рахунок стягувача (АТ «ВТБ Банк») не позбавляє орган ДВС статусу продавця у спірних правовідносинах.

Саме з наведених обставин не заслуговують на увагу доводи сторони відповідача про те, що зазначені кошти у розмірі 1 357 075 грн слід стягувати з АТ «Універсал Банк», який є правонаступником АТ «ВТБ Банк».

При цьому суд зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є територіальним органом державної виконавчої служби, входить до системи органів Міністерства юстиції України як структурний підрозділ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Як слідує зі змісту п. 1 Положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016 № 1183/5, управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Управління) є територіальним органом державної виконавчої служби, входить до системи органів Міністерства юстиції України як структурний підрозділ міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління) та є підзвітним і підконтрольним Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент).

Відповідно до п. 13 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23 червня 2011 року № 1707/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 20 вересня 2022 року № 3959/5) міжрегіональне управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Отже, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є структурним підрозділом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Відповідно до частини першої статті третьої Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України та має рахунки в органах Державної казначейської служби України.

З аналізу викладеного слідує, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неналежним відповідачем у цій справі, а тому грошові кошти підлягають стягненню саме з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (пункт 1 частини третьої статті 1212 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 363/222/17 (провадження № 61-21879св19) вказано, що «системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України та пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: (а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; (б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України».

Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що з моменту набрання законної сили постанови Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року по справі № 640/6459/19 про визнання електронних торгів, протоколу про проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними підстава, на якій Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 357 075 грн, відпала.

З огляду на викладене, вказані кошти підлягають поверненню позивачці.

Посилання представників Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на те, що вказані кошти не перебувають на рахунку Відділу, а перераховані в межах виконавчого провадження на рахунок АТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», не можуть бути підставою для відмови позивачеві в задоволені позовних вимог, оскільки правовідносини щодо повернення виконаного за недійсним правочином виникли саме між сторонами такого правочину, якими є ОСОБА_3 та Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Разом з тим суд роз`яснює, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до АТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» щодо повернення перерахованих коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

За змістом статей 524, 533535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання в нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

Суд встановив, що між Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції та ОСОБА_3 існують грошові зобов`язання, невиконання яких зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України, адже після набрання законної сили рішенням суду про визнання електронних торгів, протоколу про проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними у Управління виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) сплачені грошові кошти.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21) вказано, що у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця повернути придбане майно, у продавця повернути отримані від покупця кошти. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (акцесорне зобов`язання (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19). Оскільки набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а покупцем переможець прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17), відповідно, у разі визнання прилюдних торгів недійсними, настають наслідки недійсності правочину..

Такий підхід до оцінки спірних правовідносин відповідає правовому висновку щодо застосування норми права (частини другої статті 625 ЦК України) у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постановах від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19), від 09 квітня 2020 року у справі № 489/7680/18 (провадження № 61-15397св19), від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21).

Позивачка просить стягнути з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції три відсотки річних та індекс інфляції від простроченої суми на підставі статті 625 ЦК України за період прострочення, а саме з 05 жовтня 2021 року (день винесення постанови Харківським районним судом про визнання торгів недійсними) по 16 серпня 2023 року.

Так, згідно із наданим позивачем розрахунком сума 3% річних від простроченої суми за період з 05 жовтня 2021 року по 16 серпня 2023 року становить 75959, 02 грн, індекс інфляції - 470331, 26 грн.

Разом з тим розрахунок позивача в частині нарахування суми інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості є невірним, оскільки сукупний розмір інфляції становить 132,773%, а розмір інфляційних втрат, які підлягають відшкодуванню позивачеві, становить 444 747,57 грн [Сукупний індекс інфляції] = 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% = 132,773% (за період Жовтень 2021 - Серпень 2023) [Інфляційні нарахування] = 1 357 075,00 грн (сума боргу) ? 132,773% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 1 357 075,00 грн (сума боргу) = 444 747,57 грн.

Отже, 3% річних від простроченої суми за період з 05 жовтня 2021 року по 16 серпня 2023 року становить 75959, 02 грн, індекс інфляції - 444 747,57 грн, які підлягають стягненню на користь позивачки.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 1877781,59 грн, з яких: 1 357 075 грн сума заборгованості за зобов`язанням; 444 747,57 грн - індекс інфляції та 75959,02 грн - 3 % річних.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення з ДП «Сетам» на користь позивачки три відсотки річних та індекс інфляції від простроченої суми на підставі статті 625 ЦК України за період прострочення у розмірі 28752, 12 грн, з яких: 24754, 28 грн - індекс інфляції та 3997, 84 грн - 3 % річних, з урахуванням відмови сторони позивача від вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі 71425 грн суми заборгованості за зобов`язанням, суд зазначає таке.

Положеннями п. 2 розділу IV Положення встановлено, що для участі в електронному аукціоні (аукціоні за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронному аукціоні за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Гарантійний внесок вважається сплаченим з моменту зарахування його на рахунок Організатора.

Відповідно до п. 3 розділу IV Положення з метою реєстрації через Веб-сайт заявник надає такі дані, зокрема для фізичної особи: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності останнього); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); адресу електронної пошти для надсилання повідомлень Системою, Оператором та Організатором; номер контактного телефону; логін та пароль;

Після реєстрації на Веб-сайті користувач повинен заповнити графу «фінансові реквізити», що знаходиться в його особистому кабінеті в розділі «налаштування».

У разі відсутності актуальних та повних реквізитів учасника для повернення йому гарантійного внеску Організатор звільняється від обов`язку з повернення гарантійного внеску до моменту письмового повідомлення учасником Організатора про внесення/заміну фінансових реквізитів.

Так, сторона відповідача ДП «Сетам», заперечуючи щодо нарахування позивачем трьох відсотків річних та індексу інфляції від простроченої суми на підставі статті 625 ЦК України за період прострочення, посилався на те, що в особистому кабінеті позивачки були відсутні реквізити для повернення їй гарантійного внеску, а також на те, що ДП «Сетам» не отримувало від позивачки жодних заяв та повідомлень щодо зміни реквізитів, у зв`язку з чим у ДП «Сетам» був відсутній обов`язок щодо повернення гарантійного внеску позивачці, враховуючи те, що остання не повідомила актуальні реквізити для повернення їй коштів.

Суд встановив під час розгляду справи, що також не заперечуються сторонами по справі те, що позивачка через свого представника звернулася до ДП «Сетам» з вимогою про повернення сплаченого нею гарантійного внеску лише після того, як звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

З матеріалів, долучених до справи вбачається, що ДП «Сетам» повернуло позивачці сплачений нею гарантійний внесок одразу після того, як отримало від неї актуальні реквізити для повернення зазначених коштів.

Як вбачається з наданої представником ДП «Сетам» виписки з особистого кабінету ОСОБА_3 в ньому дійсно відсутні фінансові реквізити для повернення їй гарантійного внеску.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами сторони відповідача ДП «Сетам» про те, що у підприємства був відсутній обов`язок щодо повернення гарантійного внеску позивачці, враховуючи те, що вона, починаючи з 05 жовтня 2021 року (дата набрання рішення законної сили) не повідомляла актуальні реквізити для повернення їй коштів, а повідомила актуальні реквізити лише після звернення з відповідною позовною заявою, а саме 27 листопада 2023 року.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сетам».

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 13420 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 13042 грн 90 коп.

У зв`язку із заявою представника позивача, поданої до вирішення справи по суті, про те, що докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд відповідно до положень ч. 8 ст.141 ЦПК України не вирішує питання щодо їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Державна казначейська служба України, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна) про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_3 :

- грошові кошти у розмірі 1 357 075 (один мільйон триста п`ятдесят сім тисяч сімдесят п`ять) гривень, внесені 20 березня 2019 року ОСОБА_3 як переможницею електронних торгів на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за придбаний предмет іпотеки (лот 331372),

-інфляційні витрати у розмірі 444 747 (чотириста сорок чотири тисячі сімсот сорок сім) гривень 57 копійок,

- 3 % річних від простроченої суми у розмірі 75 959 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 02 копійки, а всього на суму 1 877 781 (один мільйон вісімсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят одну гривню) 59 копійок.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 13042 (тринадцять тисяч сорок дві) гривні 90 копійок.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_6 .

Відповідач - Державне підприємство «Сетам», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6.

Відповідач - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 61024, м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/4.

Третя особа - Акціонерне товариство «ВТБ Банк», , місцезнаходження: 01004, м. Київ, бульв.Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна.

Третя особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

Третя особа Державна казначейська служба України, , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 27 червня 2024 року.

Суддя С. В. Демченко