П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Київ

справа № 760/27520/21

провадження № 22-ц/824/6121/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Українська страхова група»

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група»

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Усатової І.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група», в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 262 157,24 грн., витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 16 500 грн. та витрати пов`язані із оцінкою визначення вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 1 січня 2021 року о 02 год. 40 хв. у смт. Східниця м.Борислава по вул.Шевченка, 144/а за участю застрахованого транспортного засобу Mazda CX 5, д.н.з. НОМЕР_1 , трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/3/21 від 8 лютого 2021 року було закрито провадження у справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mazda CX 5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» згідно з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 9 липня 2020 року № 28-2701-20-00100.

22 лютого 2021 року відповідачем було розглянуто заяву про виплату страхового відшкодування та відмовлено позивачу у його виплаті.

Позивачка, не погодившись із прийнятим рішенням № 03/1391, подала заяву про перегляд даного рішення.

20 травня 2021 року відповідач розглянув заяву про перегляд рішення № 03/1391 та повторно відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач у рішенні № 03/3874 вказав, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування було те, що позивач ОСОБА_1 негайно не повідомила відповідача про настання події за телефоном цілодобової клієнтської підтримки та не викликала на місце ДТП Патрульну поліцію, тобто неналежним чином виконала покладені на неї Договором страхування обов`язків, а саме порушила п.10.2 та п.10.3 р.10 Договору страхування (негайне повідомлення Страховика про настання події за телефоном цілодобової клієнтської підтримки: 0-800-500-201 або (044)-503-77-33; негайне повідомлення та виклик на місце події відповідні компетентні органи (крім випадків, зазначених в п.11.13.1.-11.13.3. ч. 2 цього Договору) при ДТП (в т.ч. якщо водій застрахованого ТЗ не є винуватцем пригоди) повідомлення та виклик патрульну поліцію. Виконати обов`язки водія, відповідно до вимог підпунктів а), б), в), д), е), є) пункту 2.10 ПДР.

Вважає відмови у виплаті страхового відшкодування неправомірними, оскільки жодна із підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування не знайшла свого підтвердження, яка б вплинула на права страховика та будь-яким чино створило перешкоди відповідачу встановити обставини ДТП, визначити подію як страховий випадок, визначити розмір матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу.

Позивач вважає, що відповідач, зловживаючи своїм монопольним становищем щодо права прийняття рішення, повів себе недобросовісно по відношенню до неї.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 262 157,24 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 16500 грн. та витрати на пов`язані із оцінкою визначення вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, що мають значення, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивачка негайно не повідомила відповідача про настання події за телефоном цілодобової клієнтської підтримки та не викликала на місце ДТП Патрульну поліцію, тобто неналежним чином виконала покладені на неї Договором страхування обов`язки - а саме порушила п.10.2 та п.10.3 р.10 Договору страхування (негайно повідомити Страховика про настання події за телефоном цілодобової клієнтської підтримки: 0-800-500-201 або (044)-503-77-33; негайно повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи (крім випадків, зазначених в п.11.13.1.-11.13.3. Частини 2 цього Договору) при ДТП (в т.ч. якщо водій застрахованого ТЗ не є винуватцем пригоди) повідомити та викликати патрульну поліцію;виконати обов`язки водія, відповідно до вимог підпунктів а), б), в), д), е), є) пункту 2.10 ПДР. Тим самим позбавила відповідача можливості встановлення всіх обставин у справі та зокрема щодо того, чи перебувала позивачка у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП.

Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги підставу відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачену п.п.16.1.18 п.16.1. р.16 Договору - втеча з місця події. Повідомлення про ДТП надійшло до поліції від очевидця події ОСОБА_2 , хоча згідно ПДР та умов договору, при настанні ДТП таке повідомлення повинно бути зроблене страхувальником.

Звертає увагу, що Звіт про визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, наданий позивачем є тільки оціночним визначенням спричиненої шкоди та не відображає розміру прямого збитку, завданого позивачеві та складено 17.06.2021, через пів року після настання ДТП (01.01.2021). Згідно формули розрахунку страхового відшкодування по КАСКО, вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої страховиком, що діяли на дату настання страхового випадку, а отже фактичним одержувачем коштів має бути СТО або вигодонабувач (за наявності документального підтвердження самостійної оплати вартості відновлювального ремонту СТО).

Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що сума в розмірі 16 500 грн., які стягнув суд першої інстанції з відповідача є завищеною, оскільки час вказаний адвокатом на складання позовної заяви є надуманим та суперечить принципам співрозмірності та розумності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Пилипець А.Ю. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Звертає увагу, що факт перебування позивачки ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не підтвердився, у зв`язку з чим Бориславський міський суд Львівської області у справі № 438/3/21 постановою від 08.02.2021 закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є реабілітуючою обставиною. Разом з тим, негайне не повідомлення страховика про настання страхового випадку не позбавило його можливості надати оцінку ситуації та отримати всі необхідні відомості, для проведення страхового розслідування, як і той факт, що поліцію на місце вчинення ДТП викликав свідок, а не ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач та відповідач уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2701-20-00100 від 9 липня 2020 року.

1 січня 2021 ркоу о 02 год. 40 хв. сталася ДТП в смт. Східниця м.Борислава по вул.Шевченка, 144/а за участю застрахованого транспортного засобу Mazda CX 5, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

5 січня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування.

Рішенням від 22 лютого 2021 року та 20 травня 2021 року відповідач ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/3/21 від 8 лютого 2021 року було закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП у зв`язку за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що виконання обов`язків страхувальником знаходиться у взаємозв`язку з реалізацією прав відповідача за Договором страхування. Так, на підставі аналізу умов Договору страхування, зокрема п. 10.2 р. 10, п. 9.2.9 р.9, пп. 16.1.16 р. 16, суд дійшов до висновку, що саме по собі несвоєчасне повідомлення позивачем відповідача про настання страхового випадку, якщо воно не позбавило можливості відповідача встановити усі необхідні факти та обставини події, яка має ознаки страхового випадку, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Факт перебування позивачки у стані алкогольного сп`яніння, як підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування, суд першої інстанції визнав не підтвердженим належними доказами наданими відповідачем, враховуючи те, що постановою Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/3/21 від 8 лютого 2021 року було закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП у зв`язку за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, а також у рішенні відповідача від 20 травня 2021 року №03/3874 вказано, що цей факт не підтвердився.

Щодо розміру страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 червня 2021 року № 18032, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження КТЗ Mazda CX-5 д.р.н. НОМЕР_1 , становить 262 157,24 грн. Відповідач не заявляв клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи, а тому аргументи відповідача про те, що розмір страхового відшкодування не відповідає дійсності, не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, в тому числі і витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт Адвокатським об`єднанням «Пі.Ес. Лоєрс» в особі керуючого партнера Пилипця А.Ю. Розмір витрат у сумі 16 500,00 грн. суд першої інстанції вважав обґрунтованим по відношенню до складності даної справи, ціни позову, часу витраченого представником на надання послуг та їх обсягу.Також, враховуючи, що позов був задоволений повністю то відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а саме - витрати пов`язані із оцінкою визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу у розмірі 2 500 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції,виходячи з наступного.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов Договору страхування, страховий випадок - подія, передбачена Договором, яка відбулась в період дії Договору, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу), застрахованим або третім особам.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Одним із страхових випадків, згідно п.2.2.2 Договору страхування, є ДТП (дорожньо-транспортна пригода) - пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ та/або його застрахованого додаткового обладнання внаслідок події, що сталася під час руху застрахованого та/або іншого ТЗ, внаслідок якої завдані пошкодження застрахованому ТЗ, в тому числі під час викиду каменів чи інших предметів з під коліс транспорту; під час перевезення застрахованого ТЗ іншим ТЗ, буксирування застрахованого ТЗ або застрахованим ТЗ іншого ТЗ; падіння застрахованого ТЗ під дорожнє покриття внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних та/або опалювальних мереж; перевертання застрахованого ТЗ під час будівельних або інших спеціалізованих робіт.

Як убачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, 05.01.2021 позивачка звернулась із заявою до ПрАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група» про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, що відповідає п. 10.5 р. 10 де вказано, що така заява повинна бути подана страхувальником не пізніше 3-х робочих днів з моменту її настання. Першим робочим днем у 2021 році було 4 січня (1,2,3 - офіційні вихідні дні), отже заява подана в межах визначеного Договором страхування строку.

У листі від 22 лютого 2021 року № 03/1391 та від 20 лютого 2021 року № 03/3874 зазначено, що відповідач був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення від 1 січня 2021 року, довідкою НПУ № 858274 та постановою Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/3/21 від 8 лютого 2021 року, що дає підстави вважати про необґрунтованість посилань відповідача у апеляційній скарзі на відсутність у страховика можливості встановити фактичні обставини настання події.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що негайне не повідомлення страховика про настання страхового випадку, якщо воно не позбавило можливості відповідача встановити усі необхідні факти та обставини події, яка має ознаки страхового випадку, не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування. Це право реалізовується якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.

До аналогічних висновків приходить Верховний Суд у постановах від 7 березня 2018 року по справі № 577/5573/15, від 26 березня 2018 року по справі № 916/4613/15, від 29 грудня 2019 року по справі № 362/686/17.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/3/21 від 8 лютого 2021 року було закрито провадження у справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП у зв`язку за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Відповідно, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в момент вчинення ДТП не встановлений. Крім того, відповідач сам зазначає у рішенні від 20 травня 2021 року № 03/3874, що цей факт не підтвердився, що суперечить доводам апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки у справі відсутні належні докази порушення позивачкою пп.3.1.6 п. 3.1 р. 3 Договору страхування (не визнаються страховими випадки події, які настали внаслідок або під час керування застрахованим ТЗ водієм, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Щодо посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 червня 2021 року № 18032 не є належним доказом, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідач, вважаючи, що вказаний Звіт не відображає розміру прямого збитку, а є лише оціночним визначенням спричиненої шкоди та складений станом на 17 червня 2021 року, не заявив клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи в суді першої інстанції, як і не провів оцінку самостійно, після того, як 5 січня 2021 року до нього із заявою про настання страхового випадку звернулась позивачка.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи (а.с. 56) міститься копія листа із запрошенням представника відповідача на огляд КТЗ оцінювачем, а також на те, що звіт №18032 складений з використанням програмного забезпечення AUDATEX (вимога п.12.2 р. 12 Договору страхування).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість врахування звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 30 червня 2021 року № 18032в розмірі 262 157,24 грн., а також не спростовано належним чином висновків вказаного звіту про оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розподілу судових витрат та порушення принципу співрозмірності та розумності, виходячи з конкретних обставин справи, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування або зміни рішення в частині розподілу судових витрат, оскільки такі доводи не гуртуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних - з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За загальним правилом судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача(п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України).

Установлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 16500 грн., що становить фіксовану суму гонорару за надання адвокатом правничої допомоги (акт приймання - передачі наданих послуг від 22 вересня 2021 року).

Крім того, позивачем були понесені витрати пов`язані із оцінкою визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу у розмірі 2 500 грн., які також підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу документи, дійшов правильного висновку про те, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, висновки суду, викладені в рішенні суду, відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 267, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус