Провадження № 2/127/2870/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Однак, Ухвалою суду від 20.06.2024 року дану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано було строк для усунення недоліків заяви, який складав 5 днів з дня отримання ухвали. В даній ухвалі суд зазначив, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 306 ЦПК України, та вказано, що матеріали позовної заяви не містять належного звіту про оцінку спірного житлового будинку, яким би підтверджувалась ціна позову, а також, що у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

28.06.2024 року на адресу суду надійшла заява від законного представника позивача про усунення недоліків. Законний представник ОСОБА_2 вказала, що відповідно до ст.5 ч.1 п.7 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Однак, суд розглянувши дану заяву з`ясував, що у встановлений судом строк законний представник позивача не привела заяву у відповідність вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додають документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законний представник позивача у позовній заяві вказала, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З приводу наведеної обставини необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 59 ЦПК України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15 січня 2018 року у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі 754/16008/17.

Отже, оскільки законним представником позивача ОСОБА_2 не надано доказів сплати судового збору, в зв`язку з чим, суд вважає, що заява повинна бути повернута, та вважатися неподаною.

Згідно ст. 185 ч. 3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - вважати неподаною та повернути заявниці з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: