Провадження № 2/752/1612/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача, визнання недійсною частини договору, відшкодуваня матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати недійсною частину договору, укладеного з відповідачем, а саме п.7.2. Публічного договору з організації перевезення відправлення на підставі п.п.2,3 ч.2, ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- стягнути з відповідача 43 478 00 грн. матеріальної шкоди та збитків неналежним виконанням договору;

- стягнути 20 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 20 квітня 2023 року з відділення №1 м.Луцька ТОВ «Нова Пошта» відправив одержувачу ОСОБА_2 у відділення № 1 м.Кропивницького вантаж - автомобільні диски.

Ним було обране належне для такого виду багажу пакування і разом з послугами доставки експедиторські послуги були оцінені в 1 439, 00 грн.

При відправці ним на власний телефон було зроблено фото вантажу та його пакування.

Попри незначні пошкодження - скол і подряпину, зовнішній вигляд дисків мав товарний вигляд, вони виглядали естетично та могли використовуватися за призначенням.

Після прибуття в м.Кропивницький одержувач виявив, що диски зазнали значних механічних пошоджень під час транспортування, втратили свій товарний та естетичний вигляд, а саме зазнали числених подряпин, зчесання покриття-фарби та лаку в багатьох місцях.

22 квітня 2023 року одержувач ОСОБА_2 та представник ТОВ «Нова Пошта» Романчук Т.С. склали акт приймання-передачі про відмову від відправлення, в якому зазначено пошкодження: подряпина на диску, зчесано 3 см сплаву.

Одержувач ОСОБА_2 в акті зазначив наступне: працівник НП №1 вивіз мені 4 диски на рокві, вони були перевернуті до низу без пупирчасної плівки і контактували з роквою, таким чином відбулося пошкодження.

В той же час, в даному акті було зазначено, що до пакування входили: повітряно-похирчата плівка, гофрокартон, інша упаковка, стан пакування цілий.

Дане пакування відповідає Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, оскільки враховано спосіб, відстань і тривалість транспортування, можливість перевантаження вантажу в дорозі, температурний режим і вологість під час транспортування, пору року, сумісність з ішими вантажами, тощо.

Оскільки ним була замовлена послуга «пакування», то за його придатність відповідає відповідач.

Не дивлячись на те, що в акті вказано про цілісність упаковки, вантаж передавався отримувачу розпакований, тому міг бути пошкоджений безспосередньо під час пакування і перевезення, або під час підготовки до видачі.

В свою чергу підготовка багажу до видачі є частною експедиторських послуг відповідно до п. 4.1.2 договору.

Відповідно до Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, який розміщений на офіційному веб-порталі відповідача, визначено умови надання послуг, у тому числі збереження відправлення до моменту його видачі одержувачу.

Відповідно до п.7.2.2 та 7.2.3 договору в разі втрати або повного пошкодження відправлення замовнику повертається сума оголошеної вартості відправлення ( але не більше ніж фактична вартість відправлення) та провізна плата, сплачена замовником.

У зв`язку із встановленим одержувачем обставин ним була оформлена претензія від 03 траня 2023 року на суму 40 000, 00 грн.

Однак листом від 08 травня 2023 року було відмовлено в задоволенні претензії з тих підстав, що жодних пошкоджень упаковки вантажу зафіксовано не було.

Крім того, зазначено, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що на жодному з етапів транспортування цілісність упаковки вантажу допущено не було.

15 травня 2023 року ним з представником відповідача був складений акт приймання-передачі поверенння вантажу в зв`язку з відмовою від його отримання одержувачем, та було встановлено, що автомобільні диски були в пошкодженому стані, а саме подряпини, сколи, потертості фарби та лаку.

За порадою представника відповідача ним було зменшено суму претензії до 30% оціночної вартості - 13 300. 00 грн.

На дану претензію йому відповіді надано не було.

Крім того, він сплатив 3 478, 00 грн. вартості за повернення багажу.

Зазначає, що відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як, правило, презумпція вини зобов`язаної особи, про що свідчить і чисельна практика Верховного Суду, приведена в позові.

З урахуванням цього вважає, що відповідно до ст.21 Закону України`Про захист прав споживачів» його права є порушеними в будь-якому випадку, якщо порушується принцим рівності сторони договору.

Вважає, що п.7.2 Публічного договору відповідача є несправедливим відповідно до ч.2 ст.18 Закону України» Про захист прав споживачів», відповідно до якої умови є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоку споживачу.

Не дивлячись на обов`язок експедитора у п. 4.1.2 договору забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття до моменту видачі одержувачу за умови дотримання ним положень договору та Умов надання послуг, та права експедитора згідно з п.4.2.6 обирати та змінювати вид транспорту, маршрут перевезення, порядок перевезення, експедитор повістю знімає з себе відповідальність за схоронність вантажу в разі наявності лише однієї умови - цілісності упаковки зідно з п.7.2.7 договору.

Вважає,що така умова порушує принцип добросовісності, оскільки споживач не може вплинути на стан вантажу під час перевезення.

Така умова призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін договору.

Вважає, що у даному випадку, хоч упаковка і була цілісною, однак вантаж міг бути пошкоджений не під час перевезення, а під час підготовки до видачі одержувачу.

Таким чином, очевидною є несправедливість для нього, як споживача, включення такого пункту в умови договору.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Крім того, просить стягнути з відповідача 20 000,00грн. в відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування її завдання посилається на те, що йому з вини відповідача були надані неякісні послуги. Він зазнав незручностей через пошкодження вантажу, нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачання особистого часу на врегулюваня спору, що позначилося на його фізичному та психологічному стані.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 15 серпня 2023 року після надходження за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та треті особі копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позов.

15 грудня 2023 року відповідач подав відзив у формі поясень на позов.

Заперечуючи проти позову, посилається на те, що факт укладення договору та прийняття всіх його умов, а також повне виконання, позивачем не оспорюється.

Відповідно до п.1.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» права та обов`язки сторін виникають з договору.

Таким чином, вважає, що не є порушенням з боку товариства п.3.4 договору, згідно з яким замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, які були чинними на момент укладення договору.

Зазначає про відсутність вини товариства перед позивачем.

Так, 20 квітня 2023 року при відправленні вантажу в описі було зазначено про наявність пожкодження на дисках: на одному скол, на другому царапина.

22 квітня 2023 року у місці отримання отримувач склав з представником товариства Акт приймання-передачі, яким відмовився від отримання відправлення та погодився, що відправлення позивача було упаковано в повітряно-пухирчату плівку, гофрокартон, флат-бокс, а сама упаковка, як основна, так і додаткова була нова та ціла.

Отримувач погодився з тим, що місце пошкодження відправлення та упаковка не збігаються та що відсутнє будь-яке маркування із застереженнями про особливі умови транспортування.

Даний акт підтверджує належне виконання послуг з транспортування вантажу - пошкоджених автомобільних дисків.

Сам позивач в акті приймання-передачі від 15 травня 2023 року визнав, що вантаж повернувся йому в новому та цілому пакуванні, що складалось з повітряно-пухирчатої плівки, гофрокартону та флат-боксу.

Позивач визнав, що місце пошкодження відправлення та упаковки не збігається та що відсутнє будь-яке маркування із застереженнями про особливі умови транспортування.

У відносинах з позивачем товариство діяло в межах Публічного договору, відповідно до п.п.7.2.5. 7.2.7, 7.2.8, 7.2.12 та 7.2.3 якого експедитор не несе відповідальності за:

- пошкодження відправлення без упаковки або в упаковці, що не забезпечує його цілісності чи не відповідає особливостям відправлення;

- за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту всередині упаковки несе відправник;

- експедитор не несе відповідальності у випадку,якщо відправлення видається одержувачу або відправнику в цілій/неушкодженій упаковці. а також якщо виявлені пошкодження не збігаються з пошкодженнями відправлення;

- експедитор не несе відповідальності за непрямі збитки;

- експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення вимогам закону та державним стандартам.

Виходячи з викладеного, просить у позові відмовити.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29 січня 2024 року №164 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 30 січня 2024 року, вказана справа розподілена судді Машкевич К.В.

Ухвалою судді від 06 лютого 2024 року справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 934 ЦК України визначено, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Судом встановлено, що 20 квітня 2023 року між сторонами був укладений договір експедирування, відмовідно до якого позивач з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» м. Луцька відправив до м.Кропивницького на ім`я одержувача ОСОБА_2 вантаж - автомобільні диски.

Договір був укладений у вигляді експерс-накладної № 59 0009 5773 548.

В графі «Тип відправлення» було зазначено опис пошкоджень: на одному диску скол, на другому подряпина.

Оголошена вартість відправлення - 40 000, 00 грн., вартість послуги - 1 439,00 грн.

( а.с. 13 )

22 квітня 2023 року одержувач ОСОБА_2 та представник ТОВ «Нова Пошта» в м.Кропивницькому склали акт приймання-передачі про відмову отримувача від відправлення.

В акті в розділі «Стан вмісту відправлення» зазначено пошкодження: подряпина на диску, зчесано 3 см сплаву.

Крім того, одержувачем ОСОБА_2 в акті зазначена додаткова інформація: «працівник НП №1 вивіз мені 4 диски на рокві, вони були перевернуті донизу без пухірчасної плівки і контактували з роквою, таким чином відбулося пошкодження».

15 травня 2023 року був складений акт прймання-передачі поверенння вантажу в зв`язку з відмовою від його отримання одержувачем.

В розділі «Стан вмісту відправлення» представником відповідча було зазначено: прибуло повернення, автомобільні диски в пошкодженому стані,а саме подряпини сколи, потертості фарби та лаку.

( а.с. 22; 41 )

03 травня 2023 року позивачем була направлена претензія на суму 40 000,00 грн.

Листом від 08 травня 2023 року було відмовлено в задоволенні претензії з тих підстав, що жодних пошкоджень упаковки вантажу зафіксовано не було.

Крім того, зазначено, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що на жодному з етапів транспортування цілісність паковки вантажу допущено не було.

15 травня 2023 року позивачем з представником відповідача був складений акт приймання-передачі поверенння вантажу в зв`язку з відмовою від його отримання одержувачем, та було встановлено, що автомобільні диски були в пошкодженому стані, а саме подряпини, сколи, потертості фарби та лаку.

Піля повернення вантажу позивачем повторно була направлена на адресу відповідача претензія на 13 300, 00 грн., яка відповідачем також не була задоволена.

Відповідно до п.2.1. 3.1 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», який є публічно доступним і оглянутий судом у порядку ч.9 ст.83 ЦПК України на сайті відповідча, ТОВ «Нова Пошта» діє як експедитор, що здійснює організацію перевезення відправлень та надає комплекс інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлень.

Договори між клієнтами та товариством укладаються відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України.

Згідно п. 1.7 Публічного договору відправленням є вантаж, документи або інше майно залежно від того, що вказується у відповідній експрес-накладній та передається відправником експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень.

Пунктом 3.4 Публічного договору визначено, що шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника.

Відповідно до п. 4.1.2 договору експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень договору та умов надання послуг.

Згідно п. 7.2.2 договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення) та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

В п. 7.2.7 договору зазначено, що якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на відправника.

Згідно п. 7.2.8 договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається одержувачу або відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення.

Згідно п. 7.2.13 договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

З матеріалів справи вбачається і це підтвердив позивач при зверненні до суду пакування відправлення товару обиралося ним.

В експрес-накладній при відправленні товару позивачем були зазначені пошкодження, наявні на дисках - на одному скол, на іншому подряпина.

З Акту приймання-передачі від 22 квітня 2023 року вбачається, що отримувач ОСОБА_2 , зазначивши в ньому стан відправлення, підтвердив, що відправлення було упаковано в повітряно-пухирчату плівку, гофрокартон, флат-бокс, а сама упаковка, як основна, так і додаткова була нова та ціла.

Крім того, з Акту приймання-передачі повернутого відправлення від 15 транвя 2023 рок вбачається, що його змістом позивач також підтвердив, що відправлення було упаковано в повітряно-пухирчату плівку, гофрокартон, флат-бокс, а сама упаковка, як основна, так і додаткова була нова та ціла.

( а.с. 22; 41 )

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим, може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень договору або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналіз даної норми закону свідчить про те, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Поняття несправедливих умов договору приведені в ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", якими є, в тому числі, виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця, виконавця, виробника або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем, виконавцем, виробником договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця, виконавця, виробника; встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги, обумовлене лише власним розсудом виконавця (пп.2, 3);надання можливості продавцю, виконавцю, виробнику не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі його відмови укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця, виконавця, виробника у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (п.4).

З сайту відповідача вбачається, що як зміст Публічного договору, так і Умови надання послуг викладені в доступній та зрозумілій для споживача формі.

З урахуванням цього та одночасної відсутності всіх ознак, які свідчать про те, що умови договору є несправедливими відповідно до приписів ст.18 Закону, підстави для визнання пункту догвоору недійсним відсутні.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Крім того, стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.4. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, рівними є не тільки права, а й обов`язки сторін у справі.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Як зазнаечно вище, що при отриманні вантажу адресатом у м.Кропивицькому, так і при його поверненні позивачу підтверджується, що що як при доставці, так і при поверненні відправлення було упаковано в повітряно-пухирчату плівку, гофрокартон, флат-бокс, а сама упаковка, як основна, так і додаткова була нова та ціла.

Не заперечуючи вказаних обставин, позивач посилається на те, що вантаж отримувачу передавався розпакований, а тому міг бут пошкоджений не під час пакування і перевезення, або під час підготовки до видачі.

Обгрунтовуючи цю точку зору додає в якості доказу фото дисків, які були предметом відправки до пересилання та їх повернення на його адресу.

( а.с.14 -21; 23 - 40 )

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1ст.76. ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасника справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Надані позивачем фото в обґрунтування вини відповідача у завданні йому шкоди пошкодженням багажу, з точки зору закону, можуть бути доказом у справі.

В той же час, суд не може прийняти вказані фото я докази, оскільки ідентифікувати їх будь-яким чином в контексті вини відповідача суд позбавлений можливості, оскільки неможливо підтвердити, що на них зображено саме вантаж, який відправлявся позивачем за наданою ним експерс-накладною, як і оцінити пошкодження, які на них зображені.

Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, надані позивачем фотознімки не можна вважати достовірними доказами.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З урахуваннм цього, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст.6, 15,16, 203, 215, 610, 611,626, 627, 628, 633, 634, 909, 924, 929, 934,1210 ЦК України, Законом України « Про захист прав споживачів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача, визнання недійсною частини договору, відшкодуваня матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В.Машкевич