УХВАЛА

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 509/541/19

провадження № 61-8310ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іскри Світлани Леонідівни на постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державне підприємство «Одеський інститут землеустрою», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки в попередній стан шляхом знесення самовільно побудованих будівель і споруд, та

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державне підприємство «Одеський інститут землеустрою», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки в попередній стан шляхом знесення самовільно побудованих будівель та споруд.

31 серпня 2023 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали до суду клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу адвоката та проведення експертизи врозмірі по 44 100,00 грн на кожного.

18 жовтня 2023 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області клопотання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката та проведення експертизи врозмірі 44 100,00 грн та на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката та проведення експертизи в розмірі 44 100,00 грн.

23 квітня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Овідіопольского районного суду Одеської області змінено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 700,00 грн витрат на правову допомогу та витрат на експертизу, на користь

ОСОБА_3 - 10 700,00 грн витрат на правову допомогу та витрат на експертизу.

07 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іскра С. Л. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, в якій просить її скасувати, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2023 року залишити в силі.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом

випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України), яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 13частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про визначення розміру судових витрат.

За змістом пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та

пункту 13частини 1 статті 353 ЦПК України судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо визначення розміру судових витрат не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року всправі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

В ухвалах від 12 січня 2024 року в справі № 754/16207/19(провадження

№ 61-18722ск23), від 24 січня 2024 року в справі № 718/1291/23(провадження

№ 61-17233ск23), від 05 березня2024 року в справі № 569/11664/23(провадження

№ 61-2545ск24) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду також виснував про відсутність правових підстав для відкриття провадження в справі з огляду на те, що судові рішення щодо визначення розміру судових витрат (пункт 13частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 червня 2022 року в справі

№ 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21), оприлюдненої 25 жовтня 2022 року, вказано, що «ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити в касаційному порядку».

Представник ОСОБА_1 - адвокат Іскра С. Л.подалакасаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, тому в відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.

Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову в відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Іскри Світлани Леонідівни на постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державне підприємство «Одеський інститут землеустрою», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки в попередній стан шляхом знесення самовільно побудованих будівель і споруд, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк