Справа № 352/1442/23
Провадження № 2/352/75/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат Школьна Алла Вікторівна, до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

у с т а н о в и в :

Представник позивача 27.06.2023 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просила: 1) стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 08.02.2023 в розмірі 2118750 грн; 2) стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 19726 грн; 3) до моменту виконання судового рішення на суму основного боргу нараховувати за методом факт/факт пеню за відсотковою ставкою 0,049 % за кожен день прострочення зобов`язання за договором позики від 08.02.2023, розрахувавши остаточну суму пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача; 4) стягнути з відповідача судові витрати.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 08.02.2023 сторони уклали договір позики, згідно якого позивач позикодавець передав у власність відповідача позичальника 2372175 грн, що на момент укладення договору становить еквівалент 58500 доларів США за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк», а відповідач зобов`язався повернути всю суму позики у гривневому еквіваленті за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у термін до 01.06.2023 (п. 2.1 договору). Згідно п. 2.2 договору факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 2372175 грн підтверджується розпискою позичальника, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. 08.02.2023 відповідач надав розписку, якою підтвердив факт отримання від позивача грошових коштів у розмірі 2372175 грн, що складає гривневий еквівалент суми 58500 доларів США за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» станом на 08.02.2023, згідно договору позики, укладеного 08.02.2023 між сторонами. 02.06.2023 відповідач повернув позивачеві 2000 доларів США боргу. Залишок неповернутого боргу становить 56500 доларів США, що станом на час подання позовної заяви становить 2118750 грн (56500 х 37,5). Згідно п. 5.2 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позичальником грошових коштів позикодавцю позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0,049 % від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язання. За 19 днів прострочення виконання зобов`язання станом на час подання позовної заяви відповідач має сплатити позивачу 19726 грн пені (2118750 х 0,049 = 1038,19 грн х 19). Згідно ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Представник позивача адвокат Школьна А. В. у судовому засіданні заявлений позов підтримала та пояснила, що після подання позову відповідач повернув позивачу 11000 доларів США боргу, а саме: 17.10.2023 1000 доларів США (курс продажу доларів США АТ «Ощадбанк» 37,5), 10.01.2024 5000 доларів США (курс 38,5), 20.01.2024 5000 доларів США (курс 38,3). Просила стягнути залишок боргу 45500 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк». Зазначила, що не наполягає на стягненні пені, яка в період воєнного стану не стягується. Просила позов задоволити.

Представник відповідача адвокат Денега Д. М. у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач не заперечує, що позичив у позивача 2372175 грн, що на момент укладення договору становило еквівалент 58500 доларів США, згідно підписаної ним розписки, яка нотаріально засвідчена. Однак, відповідач не визнає, що укладав договір позики від 08.02.2023, оригінал якого позивач долучив до справи, оскільки він такого договору не підписував. Відповідач не визнає строк повернення боргу, вказаний у цьому договорі, зокрема, до 01.06.2023, оскільки сторони узгодили строк до 01.03.2023. Відповідач не визнає позовну вимогу про стягнення пені. Оскільки відповідач подав до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області позов до ОСОБА_3 про визнання договору позики неукладеним та визнання договору іпотеки недійсним, представник відповідача просив відкласти розгляд цієї справи про стягнення заборгованості за договором позики. Вказане клопотання суд залишив без задоволення, тому просив у позові відмовити.

Ухвалою від 30.06.2023 суд забезпечив позов ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на належне відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно.

Ухвалою від 27.11.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що сторони позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 08.02.2023 уклали письмовий договір позики, згідно якого позивач позикодавець передав у власність відповідача позичальника 2372175 грн, що на момент укладення договору становило еквівалент 58500 доларів США за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк», а відповідач зобов`язався повернути позивачу всю суму позики в гривневому еквіваленті за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у термін до 01.06.2023.

Оригінал договору позики від 08.02.2023 долучений представником позивача до матеріалів справи та підшитий на а.с.63.

08.02.2023 відповідач надав розписку, якою підтвердив факт отримання від позивача грошових коштів у розмірі 2372175 грн, що становить гривневий еквівалент суми 58500 доларів США за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» станом на 08.02.2023, згідно укладеного між сторонами 08.02.2023 договору позики.

Оригінал розписки відповідача, справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюк Б. В., міститься на а.с.62.

02.06.2023 відповідач повернув позивачеві 2000 доларів США боргу, тому представник позивача заявив позов про стягнення залишку неповернутого боргу в розмірі 56500 доларів США, що станом на час подання позовної заяви становило 2118750 грн.

Суд установив, що після подання позову відповідач повернув позивачу 11000 доларів США боргу, а саме: 17.10.2023 1000 доларів США, що становило 37500 грн за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у 37,5 грн за 1 долар США; 10.01.2024 5000 доларів США, що становило 192500 грн за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у 38,5 грн за 1 долар США; 20.01.2024 5000 доларів США, що становило 191500 грн за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у 38,3 грн за 1 долар США.

Таким чином, залишок не повернутого відповідачем боргу в 45500 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» становить 1697250 грн (2118750 421500).

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України 18.01.2017 у справі № 6-2789цс16.

Ця правова позиція залишилася незмінною у практиці Верховного Суду та враховується судом у рамках розгляду цієї справи згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Суд зазначає, що невизнання відповідачем обставини щодо укладення договору позики від 08.02.2023, в якому погоджений строк повернення боргу до 01.06.2023, оригінал якого позивач долучив до справи, з покликанням на те, що відповідач такого договору не підписував, не має правового значення для вирішення цієї справи.

Суд ураховує, що в рамках розгляду справи доведений факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 2372175 грн, що підтверджується підписаною відповідачем і нотаріально засвідченою розпискою від 08.02.2023. Вказаний факт відповідач визнав. Сторона відповідача не заперечувала, що строк дії укладеного між сторонами договору позики закінчився в першій половині 2023 р., що відповідач після закінчення строку дії договору повернув позивачу частину боргу в розмірі 13000 доларів США.

З огляду на викладене суд задовольняє позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача неповернутого боргу в 45500 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом продажу доларів США АТ «Ощадбанк» у розмірі 1697250 грн.

Позовні вимоги про стягнення пені в порядку п. 5.2 договору позики, згідно якого у випадку несвоєчасного повернення позичальником грошових коштів позикодавцю позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0,049 % від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язання, та нарахування пені до моменту виконання судового рішенняне підлягають до задоволення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного стану в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивач згідно платіжної інструкції від 20.06.2023 (а.с.7) сплатив максимальний розмір судового збору в сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є меншим за 1 % від суми задоволеного позову, суд стягує з відповідача на користь позивача 13420 грн витрат зі сплати судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат Школьна Алла Вікторівна, до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 1697250 (один мільйон шістсот дев`яносто сім тисяч двісті п`ятдесят) грн боргу та 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн судових витрат, а всього 1710670 (один мільйон сімсот десять тисяч шістсот сімдесят) грн.

У позовній вимозі про стягнення пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , м. Львів, а/с 6997, Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене 03.07.2024.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ