Справа № 361/4315/23
Провадження № 2-др/361/31/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

19 червня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 24000,00 грн. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 12 квітня 2024 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі 361/4315/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було ухвалено рішення, яким позов було задоволено частково.

При розгляді даної справи ОСОБА_2 було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 24 000,00 гривень, які складаються з підготовки позовної заяви 8 000,00 гривень та чотирьох судових засідань (4 000,00*4).

29 квітня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Кивїської області Радзівіл А.Г. заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду на 19 червня 2024 року.

В судовому засіданні представник позивача заяву про винесення додаткового рішення підтримала та просила задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не опвідомила.

Суд, вислухавши, представника відповідача, позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази у справі дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 квітня 2024 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі 361/4315/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було ухвалено рішення, яким позов було задоволено частково.

При розгляді даної справи ОСОБА_2 було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 24 000,00 гривень, які складаються з підготовки позовної заяви 8 000,00 гривень та чотирьох судових засідань (4 000,00*4).

На виконання вказаних вимог закону до суду 24.04.2024 року було подано докази про розмір витрат на правничу допомогу, які позивач сплатила.

Відповідно ч.8, 9 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ;

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 8261216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України? (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ?East/West Alliance Limited проти України?, від 26 лютого 2015 року у справі ?Баришевський проти України? (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі ?Лавентс проти Латвії? зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі ?Схід/Захід Альянс Лімітед? проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулась за правничою допомогою Адвокатського об`єднання ?Джастіфай?, у зв`язку з чим10 квітня 2023 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги № 10/04/2023, також ними був підписаний додаток №1 до договору №10/04/2023 про надання правової допомоги від 10 квітня 2023 року, де зазначено тип правової допомоги та його вартість:

-підготовка позовної заяви 8000 грн.

-участь адвоката у судовому засіданні 4000 грн.

-підготовка відповіді на відзив 5000 грн.

-клопотання 2000 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 15 травня 2023 року, позивач сплатила адвокатському об`єднанню за правову допомогу у підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 8000,00 грн.

Згідно актів про приймання-передачу наданої правничої допомоги, позивач сплатила адвокатському об`єднанню за надання правової допомоги у участі у судовому засіданні 18 вересня 2023 року у розмірі 4000,00 грн. (Акт від 21 вересня 2023 року), за надання правової допомоги у участі у судовому засіданні 22 листопада 2023 року у розмірі 4000,00 грн. (Акт від 24 листопада 2023 року), за надання правової допомоги у участі у судовому засіданні 12 березня 2024 року у розмірі 4000,00 грн. (Акт від 15 березня 2024 року), за надання правової допомоги у участі у судовому засіданні 12 квітня 2024 року у розмірі 4000,00 грн. (Акт від 15 квітня 2024 року).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки представник позивача приймала участь тільки в двох судових засіданнях, а саме 18 вересня 2023 року та 12 квітня 2024 року, а тому підлягає стягненню з відповідача сума витрат за надання правової допомоги у участі у судовому засіданні 8 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 76 83, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати понесені на правову допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп., згідно укладеного договору про надання правової допомоги № 10/04/2023 від 10 квітня 2023 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.