УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 361/7069/21

провадження № 61-8646ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Рояль Девелопмент» на постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Мегабанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Галина Михайлівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд», товариство з обмеженою відповідальністю «Рояль Девелопмент», товариство з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року через підсистему Електрониий суд товариство з обмеженою відповідальністю «Рояль Девелопмент» (далі - ТОВ «Рояль Девелопмент») подало касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 361/7069/21.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо строку на касаційне оскарження

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) свідчить, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року складено 08 березня 2024 року, а отже касаційна скарга подана 14 червня 2024 року із пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду засобами поштового зв`язку заявник не отримував, а про її наявність дізнався лише 17 травня 2024 року після ознайомлення представника товариства з матеріалами справи.

Водночас, за відомостями підсистеми Електронний суд, ТОВ «Рояль Девелопмент» має зареєстрований електронний кабінет із 09 травня 2024 року.

Постанова Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 361/7069/21 доставлена до електронного суду 13 березня 2024 року о 03:21.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Доказів того, що постанова Полтавського апеляційного суду від 16 травня

2024 року не була доставлена до електронного кабінету ТОВ «Рояль Девелопмент» після реєстрації електронного кабінету в підсистемі Електронний суд 09 травня 2024 року, заявником не надано.

За таких обставин наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження наразі не можуть бути визнані поважними.

У разі заперечення факту доставлення оскарженої постанови апеляційного суду від 28 лютого 2024 рокудо зареєстрованого електронного кабінету ТОВ «Рояль Девелопмент» в підсистемі Електронний суд заявник має надати відповідні докази, зокрема повідомлення технічного адміністратора підсистеми тощо.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

ІІ. Щодо клопотання (процесуальної вимоги) особи, яка подає скаргу

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Аналіз ЄДРСР свідчить, що в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності за акціонерним товариством «Мегабанк» на наступне нерухоме майно:

- будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6);

- будинок АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16);

- земельну ділянку площею 0,0117 га, кадастровий номер: :01:002:0206, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 116);

- земельну ділянку площею 0,1807 га, кадастровий номер: :01:0058:0019, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2023 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ «Рояль Девелопмент» просить: «…Постанову Київського апеляційного суду від 28.02.2024 р. у справі № 361/7069/21

в оскаржуваній частині скасувати та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2023 р. у справі № 361/7069/21…».

Натомість вказуючи про часткове оскарження постанови апеляційного суду, ТОВ «Рояль Девелопмент» не конкретизує в якій саме частині ним оскаржена постанова апеляційного суду.

Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) та і під час касаційного розгляду.

Отже заявник має усунути вказану суперечність та чітко зазначити, які судові рішення він оскаржує та яке клопотання (процесуальну вимогу) та в частині яких позовних вимог заявляє.

ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник підставами касаційного оскарження судових рішень у справі № 361/7069/21, окрім пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, одночасно зазначає пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки підстави передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389

ЦПК України (неврахування висновку Верховного Суду та відсутність висновку Верховного Суду) можуть бути взаємовиключними, особа, яка подає касаційну скаргу, у разі одночасного посилання на вказані підстави, має конкретизувати у касаційній скарзі яку саме норму (норми) права застосовано без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах, а щодо застосування якої норми (норм) права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Підстави касаційного оскарження передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України можуть бути зазначені у касаційній скарзі одночасно лише у випадку, якщо норми права застосовані у подібних правовідносинах без урахування висновку Верховного Суду та норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду - є різними.

Натомість заявник не конкретизує, щодо застосування яких саме норм права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Відсутність такої конкретизації у касаційній скарзі свідчить про неналежне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІV. Щодо сплати судового збору

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

До касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в розмірі 2 905,60 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру.

Оскільки наразі із касаційної скарги неможливо встановити в якій частині оскаржена постанова апеляційного суду, вказане перешкоджає суду визначити розмір судового збору за подану касаційну скаргу.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання доказів, які підтверджують обставини, що зазначені заявником як підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, зокрема зазначення дати вручення оскарженої постанови апеляційного суду.

У разі заперечення факту доставлення оскарженої постанови апеляційного суду від 28 лютого 2024 року до зареєстрованого електронного кабінету ТОВ «Рояль Девелопмент» в підсистемі Електронний суд заявник має надати відповідні докази, зокрема повідомлення технічного адміністратора підсистеми тощо.

У разі підтвердження факту доставлення оскарженої постанови апеляційного суду 09 травня 2024 року до зареєстрованого електронного кабінету ТОВ «Рояль Девелопмент», заявник має навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження у період із 09 травня до 14 червня 2024 року та надати докази на підтвердження підстав для поновлення пропущеного строку.

2) надання суду уточненої касаційної скарги з визначенням в ній:

- підстави (підстав) касаційного оскарження передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі;

- конкретизації клопотання (процесуальної вимоги) із зазначенням в якій саме частині оскаржена постанова апеляційного суду.

У разі подання уточненої касаційної скарги через підсистему Електронний суд заявник має надати докази надсилання листом з описом вкладення учасникам справи № 361/7069/21 касаційної скарги або доказів доставки їм вказаних документів до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд або доказів вручення їм вказаних документів особисто під підпис.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

3) обґрунтування розміру сплаченого судового збору.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рояль Девелопмент» на постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 361/7069/21 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ТОВ «Рояль Девелопмент» копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, а у разі, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович