Справа № 489/4729/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
10 квітня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Горбань М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Ярослава Михайловича, про визнання недійсним договору застави транспортного засобу, -
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що на час укладення оскаржуваного договору застави відповідач ОСОБА_2 не був власником транспортного засобу BMW 325I. Укладання такого договору застави порушило право позивача, як власника цього транспортного засобу на володіння, користування та розпорядження її майном.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за участі сторін.
Від третьої особи надійшло пояснення на позов щодо обставин укладення оскаржуваного договору.
Від Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях) 27 березня 2024 року надійшла відповідь на запит суду щодо власників транспортного засобу марки BMW, моделі 325I, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Справа призначалася до розгляду на 10 січня та 10 квітня 2024 року.
У судове засідання сторони не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Предстанвик позивача просить справу розглядати без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи думку представника позивача, який просить розглядати справу за його з позивачем відсутності та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
З наданих приватним нотаріусом документів на підставі яких нотаріусом посвідчено оскаржуваний у цій справі договір слідує, що копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 засвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. 16 липня 2012 року, тобто до укладення оскаржуваного у цій справі договору застави.
Копія свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, яке б було посвідчено приватним нотаріусом Лавриком Я.М., станом на 12 вересня 2012 року, надані суду копії документів не містять.
Заява ОСОБА_2 про підтвердження факту не перебування його у зареєстрованому шлюбі чи у фактичних шлюбних відносинах посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Ємельянової Н.В. 12 липня 2012 року, тобто до укладання оскаржуваного у цій справі договору застави.
Заява ОСОБА_2 такого ж змісту посвідчена 12 вересня 2012 року і приватним нотаріусом Лавриком Я.М.
Під час укладання договору застави від 12 вересня 2012 року, приватний нотаріус Лаврик Я.М. отримав витяги з Державного реєстру обтяження рухомого майна про податкові застави та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна стосовно боржника ОСОБА_2 . Зазначені витяги не містять інформації про те, хто станом на 12 вересня 2012 року був власником транспортного засобу марки BMW, моделі 325I, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі, визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.
Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (пункт 2 цього Порядку).
Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух") (пункту 8 цього Порядку).
Із наведеного слідує, що реєстрація транспортних засобі здійснюється їх власниками у визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, порядку, під час якої відповідними органами МВС до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вноситься інформація про власників таких транспортних засобів.
Відповідно до відповіді з Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях) від 27 березня 2024 року, власниками транспортного засобу марки BMW, моделі 325I, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 були: у період з 14 липня 2012 року до 18 серпня 2012 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (підстава реєстрації довідка - рахунок від 14 липня 2012 року серії НОМЕР_5 ); у період з 28 серпня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 (підстава для реєстрації є довідка - рахунок від 18 серпня 2012 року серії НОМЕР_6 ); у період з 3 серпня 2013 року і на даний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (підстава реєстрації - довідка рахунок від 31 серпня 2013 року серії НОМЕР_7 , виданий ТОВ «ВІ-ГАС»).
Із наведеного слідує, що станом на 12 вересня 2012 року ОСОБА_2 не був власником транспортного засобу марки BMW, моделі 325I, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Власником цього авто з 12 вересня 2012 року є ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.
Частина перша, друга та третя статті 203 Цивільного кодексу України вказує на те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України).
Частина третя статті 215 Цивільного кодексу України вказує на те, що у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (частина друга статті 583 Цивільного кодексу України).
Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника (частина третя статті 583 Цивільного кодексу України).
З матеріалів справи слідує, що на час укладання між ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк» договору застави, тобто станом на 12 вересня 2012 року відповідач у справі ОСОБА_2 не був власником транспортного засобу марки BMW, моделі 325I, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відповідно і не мав права розпоряджатися ним та зокрема, передавати його у заставу.
Починаючи з 28 серпня 2012 року власником зазначеного транспортного засобу була ОСОБА_6 , наявність її дозволу на передачу належного їй транспортного засобу у заставу матеріали справи не містять.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі. Оскаржуваний договір застави від 12 вересня 2012 року слід визнати недійсним.
Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830.
Відповідно до абзацу третього пункту 24 цього Порядку, на підставі судового рішення або заяви щодо припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження.
Оскільки суд дійшов висновку про недійсність оскаржуваного договору застави, то і запис про обтяження № 13097743, вчинений на підставі цього договору, слід виключити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 585 грн 88 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову до суду.
Керуючись статтями 259, 263-265, 280, 281, 280 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк» по 585 грн 88 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову до суду, з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Суддя Л.М. Шолох