СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/35/24
ун. № 759/8033/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

12.03.2024 року на адресу суду від відповідача - ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що про існування заочного рішення відповідач дізнався лише наприкінці жовтня 2023 року через мобільний додаток «Дія». Раніше він не був повідомлений про це та документи по справі поштовою кореспонденцією йому не надходили. Вказав, що жодних листів, копій позовної заяви з доданими матеріалами від суду не отримував під час розгляду справи та у подальшому не знав про сам факт наявності заочного судового рішення. Також зазначив, що неодноразово подавав клопотання до суду про відкладення та перенесення судової справи.

Щодо суті справи зазначив, що дійсно, 21.07.2021 року між ним та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» було укладено договір фінансового лізингу №ЧГ-1337, згідно умов якого лізиндодавець передав йому в платне користування з правом викупу автомобіль «Renault Megane Scenic», 2010 року випуску, синього кольору, вартість якого складає 218 336,25 грн. 23.07.2021 року між ним та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» було укладено додаткову угоду № 1 до договору фінансового лізингу № ЧГ-1337 від 21.07.2021 року, згідно якої було погоджено графік внесення лізингових платежів до 23.07.2023 року. Наголосив, що згідно платіжних квитанцій, які додано до заяви про перегляд заочного рішення, можна відслідкувати, що він систематично виконував свої грошові зобов`язання, вносивши оплату по вищевказаному договору. Однак, відповідно до витягу з ЄДРДР №0004607, ОСОБА_1 , 19.10.2022 року було подано заяву до правоохоронних органів стосовно вчинення кримінального правопорушення стосовно того, що 05.09.2022 року група озброєних військових російської армії проводили рейд з перевірки автотранспорту автошколи « Світлофор » за адресою: м. Херсон, вул. Покришева, 26 та під час перевірки вивезли з території автомобілі автошколи та два автомобілі, що знаходилися у приватній власності, в тому числі і автомобіль «Renault Megane Scenic», 2010 року випуску, синього кольору, в якому знаходилися документи про реєстрацію тз, водійське посвідчення та пенсійне посвідчення.

Вважає, що об`єктивно лишився можливості володіти та користуватися рухомим майном, яке йому було передане позивачем по договору фінансового лізингу. Примусове вилучення рухомого майна, яке було йому передане у володіння та користування по договору, стало наслідком непридатності для його використання за цільовим призначенням внаслідок активних бойових дій на території України.

Вважає, що наявні всі необхідні умови для списання (анулювання) заборгованості за договором фінансового лізингу від 21.07.2021 року, а також заявлені позивачем суми несплаченої винагороди не ґрунтуються на умовах договору фінансового лізингу і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню.

Просив переглянути заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року по цивільній справі №759/8033/23.

Разом із заявою подав, крім того, заяву про поновлення строку на перегляд заочного рішення, в якому вказав аналогічні обставини, що викладені в самій заяві про перегляд заочного рішення.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року заява прийнята до розгляду та призначено судове засідання для її розгляду.

09.04.2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відзив на заяву про перегляд заочного рішення. Вказав, що ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09.10.2023 року у справі № 759/8033/23.

Представником позивача зазначено, що суд належним чином повідомляв відповідача про дату та час судового розгляду, однак ОСОБА_1 , особисто не прибув до суду та не скористався правом на отримання професійної правничої допомоги, у тому числі через центр надання БПД. Відповідно до матеріалів цивільної справи № 759/8033/23, відповідачу ще до жовтня 2023 року було відомо про розгляд справи, однак окрім клопотань про відкладення засідання, іншої процесуальної діяльності не було реалізовано.

Відповідач не деталізує, які саме докази був позбавлений можливості подати суду докази та яким чином такі докази мають зв`язок із предметом доказування у цивільній справі №759/8033/23. Тобто, відсутня імперативна умова для скасування заочного рішення передбачена ч. 1 ст. 288 ЦПК України - неподання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Представником позивача також вказано, що збройна агресія російської федерації не є підставою для звільнення відповідача від майнових зобов`язань перед ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ». Сплачені відповідачем на користь лізингодавця кошти згідно зобов`язань за Договором фінансового лізингу не є предметом спору. Відповідач в обґрунтування обставин існування непереборної сили не надав сертифікат (довідку) ТПП України видану на ім`я ОСОБА_1 . Позивач не надавав послуги з кредитування чи споживчого кредитування, однак відповідач помилково наводить нормативно-правове регулювання Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач заперечуючи проти ціни позову не надає контр-розрахунок заборгованості перед лізингодавцем. Підстави заперечень проти позову зводяться до наявності правового режиму воєнного стану.

Просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

12.04.2024 року від представник позивача надійшов аналогічний відзив на заяву про перегляд заочного рішення.

Заперечення на відзив від відповідача не надходили.

До початку судового засідання через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив суд провести засідання у справі за його відсутності. Проти скасування заочного рішення заперечив, вказав, що відзив на заяву наданий до суду.

Представник відповідача до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву в якій заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, не заперечував проти розгляду справи без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали поданої представником відповідача заяви, дотримуючись норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2023 року судом винесено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1337 від 21.07.2021 року у розмірі 91 456,47 грн. та заборгованість по несплаченій винагороді лізингодавця, нарахованої до вчинення лізингодавцем правочину з односторонньої відмови від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1337 від 21.07.2021 року, у розмірі 18 761,18 грн., а всього - 110 217,65 грн.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення подана відповідачем 12 березня 2024 року разом із заявою про поновлення строку на перегляд заочного рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, судове рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки та не подав відзив з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач зазначає підставою для перегляду заочного рішення те, що про існування заочного рішення він дізнався лише наприкінці жовтня 2023 року через мобільний додаток «Дія». Раніше він не був повідомлений про це та документи по справі поштовою кореспонденцією йому не надходили. Вказав, що жодних листів, копій позовної заяви з доданими матеріалами від суду не отримував під час розгляду справи та у подальшому не знав про сам факт наявності заочного судового рішення. Також зазначив, що неодноразово подавав клопотання до суду про відкладення та перенесення судової справи.

Суд звертає увагу, що відповідач сам собі суперечить, оскільки спочатку зазначає про те, що документи по справі поштовою кореспонденцією йому не надходили, а потім вказує, що неодноразово подавав клопотання до суду про відкладення та перенесення судової справи.

Тобто, фактично ОСОБА_1 знав про те, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває дана справа.

Також як вбачається із матеріалів справи, Відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на його зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_2 (а.с. 46, 49).

Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення останнє отримано відповідачем 10.05.2023 року (а.с. 50).

Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, хоча копію позовної заяви разом із доданими до неї документами отримав, про що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Окремо суд звертає увагу, що 20.06.2023 року ОСОБА_1 особисто в приміщенні суду було подане клопотання про перенесення слухання по справі (а.с. 51).

Вказане вкотре підтверджує, що відповідач по справі був обізнаний про розгляд справи та отримував поштову кореспонденцію від суду.

Також судом направлялась судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 07.09.2023 року на його зареєстроване місце проживання (а.с. 56). Поштовий конверт повернувся до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відмітками «повертається» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 57).

05.09.2023 року ОСОБА_1 повторно особисто в приміщенні суду подав заяву про перенесення судового засідання, призначеного на 07.09.2023 року (а.с. 58).

Тобто, про проведення судового засідання 07.09.2023 року ОСОБА_1 був обізнаний, хоча поштовий конверт повернувся до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відмітками «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Судове засідання було відкладено на 09.10.2023 року.

Судом направлено судову повістку відповідачу про виклик його в судове засідання на 09.10.2023 року (а.с. 63). Поштовий конверт повернувся до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, на довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 64).

06.10.2023 року від відповідача повторно надійшла заява про відкладення судового засідання, призначеного на 09.10.2023 року у зв`язку із його перебуванням в лавах Збройних Сил України та неможливістю прибути у судове засідання. Вказана заява подана відповідачем особисто у приміщенні суду (а.с. 65).

Тобто, про проведення судового засідання 09.10.2023 року ОСОБА_1 був обізнаний, хоча поштовий конверт повернувся до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відмітками «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Зважаючи на те, що відповідач повторно подав заяву про відкладення судового засідання та повторно до суду не з`явився, те, що заяви про відкладення судового засідання були подані відповідачем особисто, не за допомогою електронної пошти або засобів поштового зв`язку, суд зробив висновок, що постійне відкладення розгляду справи призведе лише до затягування розгляду справи.

Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

У даній справі уся кореспонденція направлялась ОСОБА_1 на його зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА. Крім того, дану адресу зазначав і сам ОСОБА_1 у своїх заявах (а.с. 58, 65).

Отже, усі листи, що направлялись відповідачу по справі, є належно врученими, що відповідає правовим позиціям, викладеним до цього.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Стаття 12 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлені матеріалами справи обставини, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про хід справи, уся кореспонденція, що направлялась йому на зареєстроване місце проживання, є належно врученою.

Також суд звертає увагу, що відповідач самостійно зазначає про те, що рішення отримав наприкінці жовтня 2023 року у мобільному додатку «Дія», однак заяву про перегляд заочного рішення подав лише у березні 2024 року, тобто майже через 5 місяців після того, як дізнався про існування заочного рішення.

З матеріалів справи також було встановлено, що згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками отримана відповідачем 10.05.2023 року.

Тобто, суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що жодних листів, копій позовної заяви з доданими матеріалами, він від суду не отримував.

Відповідач неодноразово особисто з`являвся у приміщення суду та подавав заяви на перенесення розгляду справи, однак у судове засідання не з`являвся, що розцінюється судом критично, адже у поданих заявах ОСОБА_1 вказував на те, що знаходиться у лавах Збройних Сил України та не може бути присутнім у засіданні суду, однак вказане не перешкоджало йому особисто з`являтись до суду для написання заяв про перенесення розгляду справи.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на перегляд заочного рішення, і, відповідно, відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки судом не були встановлені поважні причини неявки відповідача у судове засідання, а також поважні причини для неподання відзиву на позовну заяву.

Крім того, суд погоджується із доводами представника позивача, що ОСОБА_1 не були надані докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Збройна агресія російської федерації не є підставою для звільнення відповідача від майнових зобов`язань перед ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ». Відповідач в обґрунтування обставин існування непереборної сили не надав сертифікат (довідку) торгово-промислової палати України, видану на ім`я ОСОБА_1 або інші відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене та те, що обставини на які посилається відповідач не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення, без задоволення.

Частина 3 статті 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд прийняв рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко