Справа № 698/359/24
Провадження № 2/698/177/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В., у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчинений 28.05.2021 року (реєстровий номер 70094) про стягнення з неї на користь ТОВ «Українські фінансові операції» грошових коштів у розмірі 21656,80 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2052,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та 16204,80 грн. заборгованість за нарахованою пенею, а також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,80 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. відкрито виконавче провадження № 66622148 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 70094 від 28.05.2021 року.

Зазначила, що виконавчий напис був вчинений без її повідомлення про наявність боргу, що позбавило її можливості подати заперечення щодо вчинення виконавчого напису. Ні нотаріус, ні позикодавець не повідомили її письмово про вчинення виконавчого напису за кредитним договором, про їхнє існування позивачка дізналася із Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення по виконавчому провадженні № 66622148 від 27.08.2021 року.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без виклику сторін.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. виконавчий напис № 70094 від 28.05.2021 року та належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено даний виконавчий напис про стягнення з (боржника) ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» на підставі Договору факторингу №1-31/08-Д від 31.08.2020 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 368556 від 08.08.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ОСОБА_1 ..

Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66622148.

Відповідач та треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву не подав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.08.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 368556, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» зобов`язалося надати ОСОБА_1 позику у розмірі 3000,00 грн. строком на 27 календарних днів, тобто по 05.09.2019 року, з процентною ставкою 1,90% від суми позики в день.Загальна вартість позики становить 4539,00 грн..

28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 70094 про стягнення з ОСОБА_1 за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року включно, суму у розмірі 21656,80 грн., які є її боргом за договором позики № 368556 від 08.08.2019 року.

Із вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

27.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. за заявою ТОВ «Українські фінансові операції» від 21.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66622148 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Українські фінансові операції», якому ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» на підставі договору факторингу № 1-31/08-Д від 31.08.2020 року, відступило право вимоги за кредитним договором № 368556 від 08.08.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ОСОБА_1 , а саме стягнути з ОСОБА_1 за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року загальну заборгованість у розмірі 21656,80 грн..

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

Нотаріально посвідченого договору між банком та позивачем укладено не було. Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладені положення законодавства, на думку суду, вбачається, що нотаріус не мав повноважень на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі в силу відсутності у нього таких повноважень.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

Воснові вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання.

Матеріали справи не мітять даних про те, що повідомлення було надіслано боржнику, так і було отримане останнім.

Докази в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Крім того, надана приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. на виконання ухвали суду від 24.05.2024 року витребувана копія виконавчого провадженя № 66622148 не підтверджує існування безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Українські фінансові операції» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. витребуваний ухвалою суду від 24.05.2024 року виконавчий напис № 70094 від 28.05.2021 року та належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено даний виконавчий напис про стягнення з (боржника) ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» суду не надано.

Доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), відповідачем також не надано, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

Статтею 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченогост. 12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивачка посилається в своєму позові. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України. Своїми правами, визначеними ст.ст. 43, 84 ЦПК України відповідач також не скористався, клопотань про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України не заявляв.

Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивачка належним чином довела свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88, 89, 90, 91 Закону України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальний дій нотаріусами України», ст.ст. 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича,вчинений 28.05.2021 року (реєстровий номер 70094) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь відповідача ТОВ «Українські фінансові операції», , юридична адреса: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, грошових коштів у розмірі 21656 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят шість) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції», , юридична адреса: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 збір за подачу позову до суду в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп., судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп., а в загальному розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Вжиті за ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06.05.2024 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню№ 66622148 - скасувати після спливу дев`яноста днів з дня набрання даним судовим рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко