Справа № 718/1344/24
Провадження 2/718/286/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань, цивільну справу №718/1344/24 року за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернівецького обласного комунального підприємства «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі і відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушення трудових прав, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 23.04.2024 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі і відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушення трудових прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 02.08.2021 року працювала на ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» та займала посаду медсестри бальнеології.

Вказує, що відповідно до наказу керівництва підприємства від 26.06.2023 року №26-зв її було звільнено з посади за згодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується Витягом із трудової книжки серія НОМЕР_1 від 10.07.2010 року.

Зазначає, що на час звільнення підприємство мало заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати за серпень-жовтень 2021 року в розмірі 10902,43 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком та розрахунковими відомостями.

Посилається на те, що при зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості по заробітній платі, нею було отримано відповідь про те, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися з нею по вищезазначеній заборгованості, що й створює заборгованість на сьогоднішній день.

Також вказує на те, що підприємство повинно виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 26.06.2023 року по день фактичного звернення до суду, а саме по 22.04.2024 року (10 місяців), що становить 78600 (7860 грн. *10 місяців), однак вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, визначити розмір відповідальності відповідача за прострочення ним належної при звільненні позивача виплат в сумі 20000 гривень.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на користь позивача 10902,43 грн. заборгованість по заробітній платі та 20000 гривень середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 05.06.2024.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.06.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак скерувала на на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розхгляду справи в судове засідання не зявився. Будь яких заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Відзив на позов відповідач не подав.

Дослідивши матеріали справи з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.07.2010 року ОСОБА_1 02.08.2021 року прийнята на роботу в ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на посаду медсестри бальнеології та відповідно до наказу керівництва підприємства від 26.06.2023 звільнена з роботи (а.с.5).

Згідно Довідки від 15.06.2023 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала в ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» з 02.08.2021 року по 08.10.2021 на посаді медсестри бальнеології і їй нарахована та не виплачна заробітня плата станом на 15.03.2023 року, яка становить 10902,43 грн., що також підтверджується розрахунковими відомостями (а.с.6-15).

Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу.

В силу ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Змінами, внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.074.2022р. №2352-ІХ до ст..115 КЗпП передбачено, що заробітна плата працівникам за весь час відпустки виплачується до початку, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Статтею 233 КЗпП України (довнесення змін Законом № 2352-IX від 01.07.2022 ) встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100(далі за текстом - Порядок), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацем 1 п. 8 зазначеного порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Мотиви з яких виходив суд.

Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати статтю 233 КЗпП України в редакції до внесення змін Законом № 2352-IX від 01.07.2022 про право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі виникнення заборгованості, без обмеження будь-яким строком. Суд доходить такого висновку на підставі того, що на момент виникнення заборгованості по зарплаті діяла зазначена норма законодавства, яка і підлягає застосуванню.

Суд приймає до уваги, що позивач просить стягнути з відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 10902,43 гривень за період серпень-жовтень 2021 року включно.

Суд керуючись ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених ним вимог.

Суд враховує той факт, що роботодавцем позивача, представником ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця», не оспорювались суми заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 .

При розгляді вимог щодо стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100(далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що позивач звільнена 26.06.2023 року, до суду з цим позовом вона звернулася 23.04.2024 року.

Відповідно до розрахункових відомостей за серпень вересень 2021 року заробітна плата позивача склала: за серпень - вересень 2021 року 7860 грн. і 7174 грн. Середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останніх 2 місяці роботи становить 350,00 грн. (7860+7174):43 дні).

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді.

У позові ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 26.06.2023 по день постановлення судом рішення.

Однак, згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Виходячи із наведеного, час затримки розрахунку із позивачем складає 6 місяців.

Розрахунок проведений судом наступним чином: час затримки розрахунку (шість місяців) х 350 грн (середньоденна заробітна плата за два календарних місяці, що передували звільненню) = 63000 грн, проте позивачем, з урахуванням обставин справи, принципів справедливості та пропорційності, самостійно визначено розмір середнього заробітку за час затримки виплати працівнику сум, що підлягають виплаті при звільненні в сумі 20000 гривень, отже, ця позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про заборгованість зі сплати заробітної плати, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст.4,12-13,89,133,141,258,259,263-265,268, 280ЦПК України, ст.ст.38,94,97,116,117 КЗпП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , заборгованість зі сплати заробітної плати на суму 10902 (десять тисяч дев`ятсот дві) гривні 43 коп. (без виключення сум відрахувань на податки та збори).

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 000 гривень (без виключення сум відрахувань на податки та збори).

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь держави судовий збір на суму 1211 гривень 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського районного суду

Чернівецької області Л.О.Масюк