ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/912/21 Номер провадження 22-ц/814/1695/24Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Абрамова П.С., Гальонкіна С.А.,

секретар: Андрейко Я.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року, постановлене суддею Ячало Ю.І.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держпраці в Полтавській області про визнання недійсним та скасування акту, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив встановити, що нещасний випадок, який стався з ним, складачем поїздів v розряду виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця", під час переведення нецентралізованого стрілочного переводу № 37 по колії № 20 вантажного двору станції Супрунівка 23.02.2023 року є таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати недійсним та скасувати акт за формою Н-1/НП від 17.05.2021 року, затверджений виконавчим директором регіональної філії АТ "Укрзалізниця" М.Г. Уманець 19.05.2021 року про проведення повторного розслідування нещасного випадку та зобов`язати АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" організувати повторне розслідування нещасного випадку та скласти акт повторного розслідування нещасного випадку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника дирекції залізничних перевезень виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Полтавська залізниця" № 263/ОС про переведення на іншу роботу позивача з 01.08.2016 року переведено постійно на посаду складача поїздів 5 розряду станції Супрунівка виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", де позивач працює і на час подачі позову до суду.

В ніч з 23 лютого на 24 лютого 2021 року, близько 22 години 52 хвилини, перебуваючи на робочому місці, під час виконання трудових (посадових) обов`язків, а саме при виконанні маневрової роботи, позивачем було здійснено спробу переведення стрілочного переводу № 37. Вказану дію, ним було здійснено правою рукою із прикладанням зусиль у зв`язку із заледенілістю тяги стрілочного переводу (її примерзанням). Разом з тим, встановлення факту примерзання вказаної тяги до моменту початку здійснення рухів, спрямованих на перевід стрілочного переводу № 37, було об`єктивно утруднено через неможливість надання висновку про змерзання тяги внаслідок її лише візуального обстеження. Під час спроби переведення стрілочного переводу № 37, позивач відчув різкий нетривалий біль в лікті правої руки, що через невеликий проміжок часу незначно стих та став "ниючим" на постійній основі. Разом з тим, рух правою рукою став утрудненим та викликав больові відчуття.

Про встановлення факту примерзання тяги стрілочного переводу № 37 позивач повідомив по переносній радіостанції черговому на залізничній станції (ДПС) ОСОБА_2 , одночасно зазначив про неможливість переводу нецентралізованого стрілочного переводу № 37 по ходовій колії № 20. Негайно після встановлення вказаних обставин, позивач прийшов у приміщення до чергового по залізничній станції, та зробив відповідний запис в журналі руху поїздів та локомотивів по станції Супрунівка ПІВД регіональної філії Південної залізниці (форма ДУ-2). Одночасно усно повідомив особисто черговому по залізничній станції (ДПС) ОСОБА_2 , що потягнув праву руку та не зможе виконувати маневрову роботу.

Через кілька хвилин, маючи на меті належне виконання власних трудових обов`язків, та виконання вказівки чергового по станції (виставити два вагони на 4-ту станційну колію з під`їзної колії "Енерком"), позивач повторив спробу переведення стрілочного переводу № 37 лівою рукою. Зважаючи на те, що позивач правша, спроба не дала позитивних результатів.

Після цього, повернувшись до приміщення чергового по залізничній станції, позивач повторно наголосив йому на біль у лікті правої руки, зазначивши, що не зможе виконувати власні трудові обов`язки. Зважаючи на отриману інформацію від позивача про неможливість виконувати маневрову роботу, в подальшому не залучався до виконання будь-яких робіт на станції. До виконання маневрової роботи та відправлення поїзда було залучено іншу особу.

В подальшому в зв`язку з посиленням болю, після усної розмови з черговим по залізничній станції, позивач пішов до побутового приміщення складачів поїздів станції Супрунівка, де перебував приблизно до 7 год. ранку 24.02.2021 року. Відразу ж після 7 год. повернувся до приміщення до чергового по залізничній станції, де знаходився ОСОБА_2 , а потім прийшов заступник начальника станції Супрунівка ОСОБА_3 , якому позивач в усній формі повідомив про травмування правої руки під час нічної робочої зміни, яка закінчується. У зв`язку з відсутністю реагування на надану позивачем інформацію про травмування в робочий час, на робочому місці, під час виконання своїх трудових обов`язків, та зважаючи на посилення болю в правому лікті, позивач самостійно з власного мобільного телефону о 07 годині 23 хвилини 24 лютого 2021 року викликав екстрену медичну допомогу за коротким номером 103 за адресою: провулок Половчанський, 14-Б, м. Полтава (станція Супрунівка виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Полтавська залізниця" АТ "Укрзалізниця").

За вищезазначеною адресою прибув автомобіль швидкої медичної допомоги, всередині карети якого позивача було оглянуто лікарем бригади швидкої медичної допомоги та після огляду було встановлено діагноз: розрив зв`язок правого ліктьового суглобу 23.02.2021 р. та позивача госпіталізовано до травмпункту 1 КП "Перша міська клінічна лікарня Полтавської міської ради"

За результатами огляду КП "Перша міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", позивачу було поставлено діагноз: "пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого ліктьового суглобу, посттравматичний латеральний епікондиліт" згідно МКХ-10: S53 та видано листок непрацездатності з 24.02.2021 до 26.02.2021 року. 26.02.2021 року позивач звернувся до лікаря хірурга в поліклінічне відділення КНП "Великобагачанська ЦРЛ", після огляду листок непрацездатності було продовжено до 05.03.2021 року, а в подальшому до 12.023.2021, 18.03.2021, 22.03.2021. 16.03.2021 року в Полтавській обласній клінічній лікарні позивачу було проведено УЗД правого ліктьового суглобу, наданий висновок: латеральний епікондиліт правого ліктьового суглобу внаслідок м`язово-тонічного синдрому м`язів групи розгиначів, на фоні ДОА I ступеня.

18.03.2021 року ЛКК КНП "Великобагачанська ЦЛ" було встановлено уточнений діагноз: код S 53.4 "Пошкодження зв`язок правого ліктьового суглобу, після травматичний латеральний епікондиліт правого ліктьового суглобу контрактура ліктьового суглобу". 19.03.2021 року к. мед. н. ОСОБА_4 кафедри нервових захворювань з нейрохірургією та медицинською генетикою на базі КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського" позивачу було проведено електронейроміографічне обстеження та поставлено діагноз: посттравматичне враження правого ліктьового нерва (23.02.2021).

З 24 березня по 05 квітня 2021 року позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря амбулаторної загальної практики сімейної медицини м. Миргород № 1 з діагнозом латеральний епікондиліт правого ліктьового суглобу з больовим синдромом контрактура ліктьового суглобу, травматичне тунельне ураження правого ліктьового нерва та серединного нерва з больовим синдромом незначною слабкістю v пальця правої руки. У зв`язку з вищезазначеним, позивачу за станом здоров`я рекомендовано легку працю терміном на 10 днів з 06.04.2021 по 15.04.2021.

За наслідками проведеного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем на станції Супрунівка виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" 24.02.2021 року (як зазначено в акті), 19 березня 2021 року було складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП згідно з яким комісія не виявила обставин та причин, що могли пов`язати нещасний випадок з виробництвом.

25.04.2021 року було встановлено недоліки, проведено розслідування та винесено припис з вимогою провести повторне розслідування нещасного випадку.

За наслідками повторного розслідування нещасного випадку, 07 травня 2021 року було складено акт повторного розслідування нещасного випадку, згідно з яким комісія прийняла рішення шляхом голосування більшістю голосів, що випадок, який стався з позивачем, не пов`язаний з виробництвом. Позивач категорично не погоджується із зазначеним актом повторного розслідування нещасного випадку від 17.05.2021 року та висновками, викладеними в ньому.

Позивач не погоджується з актом комісії із повторного розслідування нещасного випадку, відносно поставлення під сумнів факту його травмування в ніч з 23.02.2021 на 24.02.2021 року з посиланням на факт наявності у нього невиробничої травми дома під час ремонту трактора у серпні 2020 року, так як даний факт не спростовує та не виключає факту настання нещасного випадку та травмування руки позивача на робочому місці, в робочий час та під час виконання трудових обов`язків.

Факт травмування та факт настання нещасного випадку в ніч з 23.02.2021 на 24.02.2021 року безпосередньо встановлений компетентними медичними працівниками, які здійснили обстеження позивача та встановили і підтвердили ознаки свіжого травмування, що було достатнім для госпіталізації та встановлення попереднього діагнозу "розрив зв`язок правого ліктьового суглобу 23.02.2021 року". Так під час первісного обстеження лікарями швидкої допомоги, було виявлено в ділянці правого ліктьового суглобу набряк м`яких тканин, зроблено знеболювальний укол та накладено туге бинтування.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано акт за формою Н-1/НП від 17 травня 2021 року, затверджений виконавчим директором регіональної філії АТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 19 травня 2021 року про проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 24 лютого 2021 року о 08 годині 05 хвилин із складачем поїздів V розряду виробничого підрозділу Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" ОСОБА_1 .

Встановлено факт того, що 23 лютого 2021 року, близько 22 години 52 хвилини, із складачем поїздів V розряду виробничого підрозділу Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" ОСОБА_1 , під час переведення нецентралізованого стрілочного переводу № 37 по колії № 20 вантажного двору станції Супрунівка виробничого підрозділу Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця", стався нещасний випадок.

Визнано даний нещасний випадок, таким, що пов`язаний з виробництвом.

Здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявний в матеріалах справи висновок експерта є недостовірним та недостатнім доказом, оскільки дана судово-медична експертиза була проведена більше ніж через два роки після ймовірного випадку, що стався з позивачем та на підставі опитування ОСОБА_1 , який зацікавлений у визнанні даного нещасного випадку пов`язаним з виробництвом та експертом не надано відповіді на всі запитання поставлені перед ним.

Окрім того, переведення стрілочного переводу при його заледенілості (примерзанні) не належить до трудових (посадових) обов`язків позивача.

Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують, що погіршення стану здоров`я позивача є у причинному зв`язку з виконанням маневрової роботи при спробі переведення стрілочного переводу № 37, а також, що дане погіршення здоров`я виникло під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Також, позивач у 2020 році отримав травму невиробничого характеру, а саме забій, пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого ліктьового суглобу, що свідчить про причинно-наслідковий зв`язок між попередньою побутовою травмою та отриманим позивачем ушкодженням у лютому 2021 року.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Литовченка Р.В. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що викладені у висновку експерта висновки були сформовані за результатами вивчення медичної документації та додаткових досліджень.

Клопотань від відповідача про виклик експерта та (або) проведення додаткової (повторної) експертизи не заявлено.

Окрім того, переведення нецентралізованого стрілочного переводу № 37 по ходовій лінії № 20 вантажного двору станції Супрнівка під час якого відбувся нещасний випадок з травмування ліктя правої руки було прямим виконанням ОСОБА_1 трудових обов`язків, що свідчить про настання нещасного випадку при перебуванні на робочому місці та в робочий час.

Факт травмування ОСОБА_1 та відповідно факт настання нещасного випадку в ніч з 23.02.2021 на 24.02.2021 встановлений компетентними медичними працівниками, тому посилання апелянта на причинно-наслідковий зв`язок між отриманим позивачем ушкодженням та невиробничою трамвою яка мала місце у 2020 році є безпідставим.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 16.07.2013 року на підставі безстрокового договору на посаду складача поїздів на дільниці Супрунівка-Решетилівка 3 розряду, відповідно до копії наказу (розпорядження) № 235/ОС від 16.07.2013 року ДАЗТ України Відокремлений підрозділ "Полтавська дирекція залізничних перевезень" ДП "Південна залізниця" (т. 1, а.с. 209).

Відповідно до копії наказу ДАЗТ України Відокремлений підрозділ "Полтавська дирекція залізничних перевезень" ДП "Південна залізниця" № 263/ОС (розпорядження) від 01.08.2016 року позивача ОСОБА_1 переведено на посаду складача поїздів v розряду (т. 1, а.с. 210).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказав, що 23 лютого 2023 року о 22 годині 52 хвилини перебуваючи на робочому місці, під час виконання трудових обов`язків, а саме при виконанні маневрової роботи, ним було здійснено спробу переведення стрілочного переводу № 37. Вказану дію було здійснено правою рукою із прикладанням зусиль у зв`язку з заледенілістю тяги стрілочного переводу, внаслідок чого отримано травму (т. 1 а.с. 2). Після огляду працівниками КНП "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради" встановлено діагноз: розрив зв`язок правого ліктьового суглобу (23.02.2021). Надана медична допомога згідно діагнозу. Хворий госпіталізований до травмпункту 1 МКЛ (т. 1, а.с. 57-58).

При цьому, регіональною філією "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" було утворено комісію та проведено розслідування нещасного випадку, що стався 24 лютого 2021 року о 08 годині 05 хвилин з ОСОБА_1 . За результатами роботи комісії складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП, що стався 24.02.2021 року о 08 год. 05 хв. на регіональній філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" від 19.03.2021 затверджено 23.03.2021 року в.о. директора регіональної філії філією "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" Кузьменко М.В. (т. 1, а.с. 17-38).

Відповідно до висновку комісії, даний нещасний випадок не підпадає під п. 34 "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві", затверджених Постановою КМУ від 17.04.2019 року № 337, та на підставі зібраних матеріалів, комісія з розслідування визнала нещасний випадок таким, що не пов`язаний з виробництвом зі складанням акту Н-1/НП одноголосно (т. 1, а.с. 35).

Відповідно до п. 58 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337 (надалі - Порядок), протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.

На підставі припису Управління Держпраці у Полтавській області за формою Н-9 від 26.04.2021 року № 53.05/349-1(П) було поставлено вимогу провести повторне розслідування нещасного випадку, у зв`язку з необхідністю приведення акту за формою Н-1 у відповідність з вимогами Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (т. 1, а.с. 75).

Відповідно до акту повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП, що стався 24.02.2021 року о 08 год. 05 хв. на регіональній філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" від 17.05.2021 затверджено 19.05.2021 року директором виконавчим регіональної філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" Уманець М.Г., комісія дійшла висновку, що у зв`язку з невідповідністю випадку п. 52 Порядку № 337, прийняла рішення шляхом голосування більшістю голосів, що випадок, який стався зі складачем поїздів станція Супрунівка виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Полтавська залізниця" Верхолабом І.С., визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, зі складанням акта за формою Н-1/НП (т. 1, а.с. 78-90). Крім того, акт № 1 за формою Н-1/НП від 23.03.2021 року розслідування нещасного випадку зі складачем поїздів V розряду станція Супрунівка виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Полтавська залізниця" ОСОБА_1 підлягає скасуванню та втратив чинність.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що нещасний випадок трапився з ОСОБА_1 під час перебування його на робочому місці та при виконання трудових обов`язків, тому даний нещасний випадок слід визнати таким, що пов`язаний з виробництвом.

Колегія суддів не повною мірою погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно із частинами першою, другою статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу.

У частинах першій та другій статті 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Таким чином, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а у разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (далі - Порядок № 337), який набрав чинності з 01 липня 2019 року і повинен застосовуватися при розслідуванні всіх нещасних випадків, гострих профзахворювань (отруєнь) та аварій, що сталися після цієї дати.

Пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.

Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана серед іншого визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом.

Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до пункту 48 Порядку № 337 у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

Зазначені положення Порядку дають підстави дійти висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Даний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21, провадження № 14-37цс24.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість визнання зазначеного нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, а тим більше встановлювати такий факт у резолютивній частині судового рішення. Тому судове рішення у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач під час отримання травми перебував на робочому місці та відповідно виконував свої трудові обов`язки.

Наведеного в акті повторного розслідування нещасного випадку комісія не спростувала та вказала неналежні підстави вважати, що нещасний випадок, який стався із позивачем, є таким, що не пов`язаний із виробництвом.

Таким чином, висновок місцевого суду щодо наявності підстав для скасування акту про проведення повторного розслідування нещасного випадку є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач у 2020 році отримав травму невиробничого характеру, а саме забій, пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого ліктьового суглобу, що свідчить про причинно-наслідковий зв`язок між попередньою побутовою травмою та отриманим позивачем ушкодженням у лютому 2021 року є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами п`ятою - сьомою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі частини другої статті 76 ЦПК України.

За статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 травня 2023 року призначено судову медичну експертизу.

З висновка експерта № 62 судово-медичної експертизи відносно гр. ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до даних медичної документації, додаткових досліджень (ультразвукового, рентгенологічного, магнітно-резонансної томографії, електронейроміографії та ін.) ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого ліктьового суглобу, які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися після травматичним епікондилітом, синовіїтом, тендилітом та міозитом м`язів-розгиначів з явищами вираженої післятравматичної тунельної нейропатії правого ліктьового та серединного нерву, слабкість v пальця правої кисті через компресію на рівні ліктьового згину із сенсорними больовими, нейродистрофічними розладами у правій кисті, гіпотрофією м`язів передпліччя та кисті, що в подальшому ускладнилося після травматичним остеоартрозом і контрактурою у правому ліктьовому, плечовому, променево-зап`ястковому суглобі та суглобах пальців правої кисті з порушенням функції захвату.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, динаміку опису травматичного процесу в наданій медичній документації, вважають, що вони могли утворитися в ніч з 23 на 24 лютого 2021 року під час обставин зазначених у позовній заяві, а саме під час різких рухів із значним зусиллям, спрямованих на переведення нецентралізованого стрілочного переводу № 37 по залізничній колії, і ні в якому причинно-наслідковому зв`язку з травмою правого ліктьового суглобу, отримано під експертним 12.08.2020 року, не перебувають (т. 4, а.с. 91-100).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи від відповідача не надходило.

Таким чином, наданий до суду висновок експертів щодо обставин отримання тілесних ушкоджень позивачем, їх характер та локалізацію, час та механізм їх утворення є належним та допустимим доказом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 заявив 4 позовні вимоги немайнового характеру, за розгляд яких сплатив судовий збір у сумі 3632 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь ОСОБА_1 за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає стягненню судовий збір у сумі 1816 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 18765,78 грн., а всього 23366,17 грн.

За результатами апеляційного розгляду даної справи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом відмовлено.

Отже, з ОСОБА_1 на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1362 грн.

Враховуючи викладене з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 22004,17 грн. (23366,17 грн. - 1362 грн.).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року в частині визнання нещасного випадку, який стався 23 лютого 2021 року, близько 22 години 52 хвилини, із складачем поїздів V розряду виробничого підрозділу "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця" ОСОБА_1 , таким, що пов`язаний з виробництвом скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом відмовити.

В іншій частині рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 22004,17 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: П. С. Абрамов

С. А. Гальонкін