КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2024 року місто Київ.

Справа № 362/1879/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1690/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання: Рябошапка М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року (ухвалено у складі судді Ковбель М.М., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з вини відповідача на автодорозі Васильків-Глеваха, на перехресті с. Крушинка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 (Позивач).

Як зазначає позивач, відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року №362/376/20 (провадження 3/362/357/20) Відповідача - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП. Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 1544 від 05.06.2020, на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 519 912,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) оцінювача, на підставі Акту здачі-приймання робіт №ОУ-0001330 від 05.06.2020 року становить без ПДВ 4500,00 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток за пошкодження автомобіля у сумі 519 912 грн; витрат, пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку у сумі 4500 грн; судовий збір у сумі 5244,12 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 29 травня 2023 року, згідно поштової відмітки, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Аргументуючи апеляційну скаргу, зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, під час прийняття судового рішення та проведення начебто засідання у справі в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області не було судді ОСОБА_4 .

Звертає увагу, що згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/376/20 від 25.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, яке відбулося 29.10.2019 року та звільнено від адміністративної відповідальності. Підставою для визнання вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП був протокол про адміністративне правопорушення, який було складено приблизно через три місяці після ДТП 17.01.2020 року. При цьому в день складання даного протоколу інший учасник ДТП, водій автомобіля Volkswagen номерний знак НОМЕР_2 знаходився в розшуку.

Відповідно до вказаного протоколу та Постанови Васильківського міськрайонного суду автомобіль Volkswagen номерний знак НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження. При цьому, які саме пошкодження отримав вказаний, автомобіль в ДТП, яке сталося 29.10.2019 року не вказано в жодному документі, який долучено до матеріалів судової справи.

Також зазначає, що згідно вказаного протоколу та Постанови суду, автомобілем Volkswagen номерний знак НОМЕР_2 керувала особа ОСОБА_5 який знаходиться у розшуку та підозрюється в організації банди, яка займалася викраденням автомобілів.

Вказує, що до матеріалів позовної заяви позивач ОСОБА_2 долучив у якості доказів завдання йому збитків відповідні документи при цьому, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в додатках до позовної заяви не значиться. Отже, суддя Ковбель М.М поза межами приміщення суду дійшов до висновків, що власник транспортного засобу, якому завдано шкоду ОСОБА_2 , а не особа ОСОБА_5 , яка була за кермом Volkswagen номерний знак «НОМЕР_5» під час вчинення ДТП та який знаходиться у розшуку, виключно з висновку оцінювача.

Вказує, що висновок оцінювача не є належним доказом права власності на автомобіль.

Зазначає, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу та акті огляду транспортного засобу немає жодного посилання яке і внаслідок чого пошкодження виникло і навіть відсутній опис пошкоджень. В звіті просто вказано перелік робіт, які оцінювач вважає за потрібне зробити в автомобілі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

17 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 , яким просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Вказує, що посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є надумані та необґрунтовані. Також зазначає, що до ухваленого рішення представник ОСОБА_3 вже тричі звертався до суду з заявою про перенос справи на іншу дату, але щоразу не подав відповідні та належні докази в підтвердження такого відкладання розгляду справи, що суперечить ч. 3 ст.223 ЦГТК України.

Вказує, що в зазначеній справі є висновок експерта про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику. У вказаному звіті знаходиться копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я Позивача ОСОБА_2 . Зазначене спростовує вказане представником, що висновок оцінювача не є належним доказом права власності на автомобіль.

Позивач вважає, що твердження представника Відповідача про неналежність висновку експерта не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за весь час розгляду справи Відповідач не надав будь яких доказів, які б спростували звіт про визначення вартості матеріальних збитків ушкодженого автомобіля. Відповідач і його представник не звертались з відповідним клопотанням як до суду так і особисто на їх замовлення про проведення експертизи.

Вказує, що представником Відповідача зазначено в апеляційній скарзі про відсутність ушкоджень та опису ушкодження, що не відповідає змісту звіту спеціаліста, який є обґрунтований та зроблений на підставі огляду ушкодженого транспортного засобу з відповідною фото фіксацією цих ушкоджень.

Зазначені дії спеціаліста здійснювались в присутності як Позивача так і Відповідача.

Позивач наголошує, що Відповідач чи його представник не звертались з відповідною заявою до суду з метою оскарження протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 223481 від 17.01.2020р.

Також Відповідач чи його представник не оскаржували постанову Васильківського міськрайоиного суду Київської області від 25.03.2020року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди) відповідальність за яке передбачено ст.124 КУпАП.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року клопотання представника відповідача про призначення в справі додаткової авто-товарознавчої експертизи - задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою додаткову авто-товарознавчу експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Яка залишкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29 жовтня 2019 року?

20 травня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов Звіт № 1544/2 оцінка ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2024 року провадження за даним позовом поновлено та призначено судове засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги. ОСОБА_1 чи його представник в судове засідання не з`явились, заявою від 2 липня 2024 року просили розглядати апеляційну скаргу без їхньої участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року, водія ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме: у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223481 від 17.01.2020 р., 29.10.2019 року близько 13 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 на а/д Васильків-Глеваха, на перехресті с. Крушинка, керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti номерний знак НОМЕР_3 , та на регульованому перехресті при виконанні повороту ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав дорогу транспортному засобу, що рухався зустрічному напрямку по головній дорогі прямо,та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , , який в свою чергу в подальшому зіткнувся з автомобілем Hyundai номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

ФОП ОСОБА_8 , оцінювачем, який діє на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №719/19 від 26.09.2019 року, виданий Фондом державного майна України, було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку № 1544 від 05.06.2020, на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, та відповідно до зробленого висновку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 519 912 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем понесені витрати встановлення вартості робіт (послуг) оцінювача, на підставі Акту здачі-приймання робіт №ОУ-0001330 від 05.06.2020 року, що становить без ПДВ 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот грн.)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу завдану шкоду, яка підтверджена належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції так як він відповідає вимогам закону.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2,2 Постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року).

Вина відповідача у спричиненні шкоди встановлена Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року, а тому вказана обставина відповідно до ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню в даній справі.

Як встановлено апеляційним судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП, не була застрахована на час ДТП.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 715/1138/18 вказав, що обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на страховика, а у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на МТСБУ.

Відповідно до Відповіді на адвокатський запит, за результатами запиту відомостей про звернення з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.10.2019 на а/д Васильків-Глеваха на перехресті с. Крушинка за участю транспортного засобу Volkswagen CC Sport з номерним знаком НОМЕР_1 , в МТСБУ не виявлено.

За таких обставин, завдану шкоду має відшкодовувати винний водій, який не дотримався вимог Закону та не виконав свій обов`язок по страхуванню цивільної відповідальності. Звільнення винної особи, яка не застрахувала свою відповідальність від обов`язку відшкодувати завдану позивачу шкоду, не буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства. При цьому винний водій в будь-якому разі мав би відшкодувати МТСБУ виплачену ним суму потерпілій особі, а тому за обставин даної справи стягнення шкоди з винного водія на користь потерпілої особи в повному обсязі повністю відповідатиме загальним засадам цивільного судочинства.

Посилання скаржника на те, що під час ДТП за кермом перебував не власник автомобіля ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 не спростовує висновки суду першої інстанції про завдання матеріальних збитків ОСОБА_1 саме ОСОБА_2 Право власності ОСОБА_2 на автомобіль CC Sport з номерним знаком НОМЕР_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи (том 1, а.с. 23).

Щодо визначення розміру відшкодування, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджувався зі Звітом, наданим позивачем, вважаючи його неналежним доказом. Разом з тим, відповідач не подавав до суду жодних доказів на спростування розміру завданих позивачу збитків, визначених на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 05 червня 2020 року, зробленого оцінювачем ОСОБА_9 .

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1544 від 05 червня 2020 року, ринкова вартість КТЗ Volkswagen CC Sport з номерним знаком НОМЕР_1 до моменту аварійного пошкодження складає 519 912 грн. Тоді як вартість відновлюваного ремонту даного транспортного засобу, визначена за витратним підходом складає 829 289,50 грн, а за порівняльним підходом 519 912 грн.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якою установлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ураховуючи, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому автомобіль підлягає визнанню таким, що є фізично знищеним, а тому сума, що має бути визначена для відшкодування вираховується, шляхом різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Згідно Звіту № 1544/2 про оцінку ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу, ринкова вартість пошкодженого автомобіля (залишків) складає 81 300 грн.

Отже, розмір завданої шкоди з урахуванням вартості залишків транспортного засобу складає 438 612 грн, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, без врахування вартості залишків транспортного засобу, які залишились у власності позивача, суд першої інстанції не врахував наведені вище норми законодавства та зробив помилковий висновок про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено частково неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не відповідність висновків суду наданим доказам, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зменшення розміру матеріальних збитків до 438 612 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права та підлягає залишенню без змін.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, часткової зміни рішення суду першої інстанції, розподіл судових витрат слід змінити.

З урахуванням розміру задоволених вимог, розмір витрат, пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку слід зменшити до 3 796,20 грн та судовий збір за подачу позовної заяви до 4 423,93 грн.

З урахування часткового задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати за сплату судового збору у розмірі 1 230, 27 грн.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріального збитку за пошкодження автомобіля до 438 612 грн.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку до 3 796,20 грн та судового збору за подачу позовної заяви до 4 423,93 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 230, 27 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська