Справа № 212/1701/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка від професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2024 року, засобами поштового зв`язку, позивач ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка від професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що з 25 лютого 1981 року по 26 травня 2009 року її чоловік перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», та працював на шахті «Ювілейна». 26 травня 2009 року чоловік звільнився з підприємства у зв`язку з виходом на пенсію. Зазначила, що після звільнення з підприємства відповідача через деякий час стан здоров`я чоловіка погіршився, у зв`язку з чим його направили до Українського НДІПМ де 10.03.2009 йому було встановлено остаточний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН другого ступеня. 10 квітня 2009 року було складено Акт №28, в якому зазначено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є робота на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» де він працював більше 23 років в умовах перевищення рівня запиленості. 03 червня 2009 року висновком МСЕК ОСОБА_2 було визнано інвалідом третьої групи з втратою працездатності. Зазначила, що незважаючи на тривале лікування її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Втрата чоловіка змінила повсякденне життя позивача. Емоційний стан позивача після смерті чоловіка вкрай тяжкий. Внаслідок смерті чоловіка втратився сенс її життя, постійний пригнічений стан позначився на якості її життя, у віці 67 років вона залишилась одна. Незважаючи на те, що з часу смерті чоловіка пройшов певний час позивача не полишають відчуття скорботи та відчаю. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 600 000 гривень без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Ухвалою судді від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06 березня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем застосовуються заходи щодо безпечності умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Вказав, що шкоду завдану позивачу було спричинено не з вини відповідача. Зазначив, що протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання чоловіка позивача відповідач не вчиняв. Вказав, що за життя чоловік позивача частково втрати працездатність, а тому мав здібність до самообслуговування, та не потребував стороннього догляду. Вказав, що посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, моральна шкода заявлена позивачем у розмірі 600 000 гривень не доведена, є необґрунтованою, завищеною, такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, при зверненні до суду із позовом, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, скористався правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії НОМЕР_1 (а.с.14)

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 20 травня 2023 року (а.с. 9).

ОСОБА_2 у період з 25.02.1981 по 08.07.1986, з 29.07.1986 по 03.10.1989, та з 14.09.1995 по 26.05.2009 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка». Звільнений з підприємства 26 травня 2009 року, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с. 15-17).

Відповідно до Акту №28 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 квітня 2009 року, проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 : хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. Також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є: адміністрація шах «Південна» РУ ХХ партз`їзду, «Ювілейна» РУ ім. ХХ партз`їзду та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України (а.с. 7-8).

Згідно довідки МСЕК від 11 січня 2024 року серії АА №0000331, встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , з професійним захворюванням від 10.03.2009 (а.с. 13).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку суду відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання, дружина померлого переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратила близьку людину та залишилась без його турботи, смерть чоловіка спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки дружина втратила чоловіка, і чоловік був для позивача дуже близькою людиною.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, дружина втратила чоловіка, який займав важливе місце в її житті. Його смерть спричинила психологічну травму позивачу. Смерть чоловіка однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір у розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина від професійного захворювання, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 (дві тисячі ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Конституційна,5.

Повне судове рішення складено та підписано 15 квітня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко