УХВАЛА

02 липня 2024 року

м. Київ

справа № 756/9552/21

провадження № 61-8682ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної інформації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної інформації, стягнення моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн.

Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 18 травня 2023 року задовольнив позовні вимоги. Визнав недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у соціальній інтернет-мережі Фейсбук на її персональній сторінці за адресами ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та в загальнодоступних групах « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 та « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_9 , знакомьтесь это ОСОБА_1 и его подельница ОСОБА_3 Эти граждане самовольно занимают должности: управляющего делами ОСМД по адресу Высоцкого, 17, беззаконно, занимают управленческие должности, не предоставляя никакой подтверждающей документации, присваивая деньги жильцов в личных целях». Зобов`язав ОСОБА_2 у п`ятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування спростування недостовірної інформації в соціальній інтернет-мережі Фейсбук на персональній сторінці ОСОБА_2 за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та у загальнодоступних групах «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 та « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 у вигляді повідомлення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ: За цією адресою в мережі інтернет «Facebook» було розміщено відносно ОСОБА_1 , яка визнана судом такою, що порушує право на його повагу честі, гідності та недоторканності ділової репутації. Перепрошую та вибачаюсь за порушення за порушення честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 за оприлюднення інформації щодо нього», та під спростуванням розмістити текст резолютивної частини рішення суду у даній справі дослівно, без редагування та скорочення. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Постановою від 13 травня 2024 року Київський апеляційний суд скасував рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог.

У червні 2024 року представник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на такі обставини.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України у рішенні у справі № 10-р(II)/2023 визнав пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Конституційний Суд України керувався тим, що у касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених ЦПК України (абзац четвертий пункту 7.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної інформації, стягнення моральної шкоди. Ціна позову у цій справі заявлена у розмірі 200 000,00 грн, тобто станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3 028,00 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків з цієї категорії спорів, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Урахувавши предмет позову, оскаржувані судові рішення, прийняті у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на виняткові обставини, які можуть слугувати підставою для перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у справі з ціною позову, нижчою суми двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі потребує належних, фундаментальних обґрунтувань.

З врахуванням наведених доводів, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведені, а колегія суддів наявність таких винятків не встановила.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу rаtione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної інформації, стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров