КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 761/6545/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9388/2024Головуючий у суді першої інстанції - Аббасова Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідач Оніщук М.І.,

суддів Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Олійником Дмитром Вячеславовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення інфляційних і 3% річних, нарахованих на суму збитків внаслідок багаторазового залиття житла,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», згідно з яким просив:

- стягнути на його користь з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» інфляційні втрати у розмірі 29 584,79 грн. за період з 29.12.2014-24.02.2020 і 3 % річних у розмірі 4 205,47 грн., а всього 33 790,16 грн.);

- стягнути у солідарному порядку на його користь з Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» інфляційні втрати у розмірі 29 584,79 грн. за період з 29.12.2014-24.02.2020 і 3 % річних у розмірі 4 205,47 грн., а всього 33 790,16 грн.);

- стягнути на його користь з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» інфляційні втрати у розмірі 29 584,79 грн. за період з 29.12.2014-24.02.2020 і 3 % річних у розмірі 4 205,47 грн., а всього 33 790,16 грн.).

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 у справі № 761/6144/15-ц, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 23.10.2019, задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» по 27 446,15 грн збитків, завданих залиттям квартири, належної позивачу, на підставі ст. 1166 ЦК України.

У вказаній справі, зокрема, висновком експертного будівельно - технічного дослідження № 27/12-2014 від 27.12.2014 установлено, що причиною пошкодження опорядження у вигляді залиття та руйнування в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , враховуючи дані в представлених на дослідження документах та результати візуально - інструментального дослідження даху та покрівлі, є залиття з горища; вартість відновлювальних ремонтно - будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень утворених внаслідок багаторазового залиття приміщень в квартирі АДРЕСА_2 , що спричинило руйнування, обвалення перекриття в квартирі, погіршення технічного стану інших конструктивних та оздоблювальних елементів квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до вимог нормативних документів та наданих на дослідження документів (фотографій) становить 77 023 грн.

При цьому, за наслідками вирішення цивільної справи № 761/6144/15-ц судом було видано виконавчі листи. Після пред`явлення виконавчих листів до виконання Шевченківським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкриті виконавчі провадження з примусового стягнення присуджених йому коштів:

- ВП № НОМЕР_2 від 20.12.2019 (боржник - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»), в якому кошти стягнуто 27.02.2020, що підтверджується випискою Ощадбанку про зарахування 27 389,06 грн.);

- ВП № НОМЕР_3 від 11.12.2019 (боржник - КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району»), в якому кошти стягнуто 30.06.2020, що підтверджується випискою Ощадбанку про зарахування 27 171,69 грн.;

- ВП № НОМЕР_4 від 13.12.2019 (боржник - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»), в якому кошти стягнуто 24.02.2020, що підтверджується випискою Ощадбанку про зарахування 27 171,69 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що кошти на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої було визначено 29.12.2014 та які стягнуто з відповідачів у судовому порядку, фактично одержані ним 24 та 27 лютого, і 30 червня 2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити з підстав, передбачених ст. 625 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з відповідачів інфляційних збитків та трьох процентів річних, нарахованих на суму збитків внаслідок багаторазового залиття житла за період з 29.12.2014 по 24.02.2020, оскільки грошове зобов`язання з відшкодування шкоди виникло саме з судового рішення, яке виконано відповідачами, а не з висновку експерта №27/12-2014 від 27.12.2014, як про це вказує позивач (а.с. 187-193).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, представником позивача було подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставин справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що усупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, моментом виникнення обов`язку відшкодувати завдання майнової шкоди (матеіральної) шкоди позивачу суд вважає не деліктне (первісне, основне) зобов`язання внаслідок багаторазового залиття його житла і грошовий розмір якого встановлено Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 27/12-2014 від 27.12.2014, а судове рішення у справі № 761/6144/15-ц.

Також, вказує, що судом в обгрунтування свого помилкового висновку не встановлено, з моменту ухвалення якого саме "судового рішення" виникло зобов'язання: рішення Шевченківського районного суду м. Києва м. Києва від 11.02.2016 по вказаній справі чи постанови Верховного Суду від 23.10.2019, яким це рішення залишено без змін.

При цьому, зауважує, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 (пізніше скасованим судом касаційної інстанції) не скасовувалося рішення суду першої інстанції про стягнення майнової шкоди з відповідача - КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району» і в цій частині воно набрало законної сили.

Тобто, в даній справі, заперечуючи момент виникнення грошового зобов'язання, судом не наведено чітких календарних дат початку періодів прострочення кожним із відповідачів.

Крім того, зазначає, що мотивувальна частина рішення суду суперечить резолютивній частині, а саме: судом не пораховано інфляційні втрати та 3 % річних з дати судового рішення, яку він вважає вірною, і в позові відмовлено, незважаючи на знецінення коштів з 11.02.2016 (а.с. 203-205).

18.04.2020 до суду надійшов відзив КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

24.04.2020 до суду надійшов відзив КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року у справі № 761/6144/15-ц позов ОСОБА_1 до КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», про відшкодування збитків задоволено. Стягнуто із КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 27 446, 15 грн. Стягнуто із КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 27 446,15 грн. Стягнуто із КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 27 446,15 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року в частині стягнення коштів та витрат по сплаті судового збору з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про відшкодування збитків внаслідок багаторазового залиття житла відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" витрати по сплаті судового збору у розмірі 896,75 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" у розмірі 896,75 грн.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2019 рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 скасовано, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року залишено в силі.

На виконання вказаного рішення суду Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчі листи, які були пред`явлені позивачем до виконання.

Шевченківським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкриті відповідні виконавчі провадження: № НОМЕР_2 про стягнення з КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» коштів у сумі 27 446,15 грн.; № НОМЕР_3 про стягнення з КП ««Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району» коштів у сумі 27 446,15 грн.; № НОМЕР_4 про стягнення з КП «Керуюча компанія Шевченківського району м. Києва» коштів у сумі 27 446,15 грн.

На підтвердження виконання відповідачами судового рішення позивачем надано інформацію з Ощадбанку про зарахування коштів 24.02.2020, 27.02.2020 та 30.06.2020.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на наявність правових підстав для стягнення із відповідачів інфляційних та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, нарахованих на суму збитків внаслідок багаторазового залиття житла за період з 29.12.2014 по 24.02.2020.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК Украхни зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, оскільки ст. 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу, приписи цього розділу поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер.

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 686/21962/15-ц.

Крім того, при обрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат за основу має братися прострочена сума, визначена у судовому рішенні, а періодом, за який підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати, є період з дня набрання цим рішенням законної сили та до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин, позивач має право на нарахування санкцій, визначених ст. 625 ЦК України, з дня набрання рішенням про стягнення збитків законної сили та до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Тобто, встановивши, що переглянувши рішення в касаційному порядку, Верховний Суд здійснив перевірку наявності правової конструкції, передбаченої статтею 1166 ЦК України, в розрізі встановлених обставин, які підлягають доказуванню у даному спорі, а саме доведеності обставин завдання збитків саме відповідачами та їх розміру, суд першої інстанції вірно встановив, що грошове зобов`язання з відшкодування шкоди виникло саме з судового рішення, яке виконано відповідачами, а не з висновку експерта №27/12-2014 від 27.12.2014, як про це вказує позивач.

Між тим, правильно визначившись із характером спірних правовідносин, суд першої інстанції не врахував, що рішення суду першої інстанції про стягнення збитків з відповідачів КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»набрало законної сили 23.10.2019, а рішення вказаними відповідачами було виконано лише 24 та 27 лютого 2020 року.

При цьому, оскільки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 (пізніше скасованим судом касаційної інстанції) не переглядалося рішення суду першої інстанції про стягнення майнової шкоди з відповідача - КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», судом першої інстанції не враховано, що у вказаній частині рішення суду першої інстанції набрало законної сили 23.02.2016. Рішення було виконано відповідачем КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району» 30.06.2020.

Тобто, враховуючи зміст позовних вимог в частині визначення періоду, за який, на думку позивача, підлягають стягненню кошти в порядку ст. 625 ЦК України, позивач має право на отримання від відповідачів КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» 3 % річних та інфляційних втрат за період з 23.10.2019 по 24.02.2020, а з відповідача КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» - за період з 23.02.2016 по 24.02.2020, нарахованих на суму збитків, яка згідно з рішенням суду від 11.02.2016, становить 81 523,20 грн. (по 27 174,40 грн. з кожного відповідача).

Посилання позивача на те, що КП "ЖЕК "Ярославська" Шевченківського району є припиненим, а отже КП "ЦОС Шевченківського району", як його правонаступник, має обов`язок сплатити за нього суму трьох відсотків річних та інфляційних втрат, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази матеріального правонаступництва (зокрема, передавального акту та розподільчого балансу), на чому наголошує позивач, та відповідно процесуального правонаступництва, яке є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 08.02.2023 по справі 910/16900/19, саме по собі прийняття рішення Київською міською радою від 23.05.2018 №838/4902 "Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання" та прийняття розпорядження Київською міською державною адміністрацією від 27.08.2018 №1555 "Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 23.05.2018 №838/4902 "Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання" не може засвідчувати набуття Центром статусу учасника спірних матеріально-правових відносин з АТ "Київгаз" з підстав правонаступництва прав та обов`язків Підприємства, оскільки відсутні докази наявності затвердженого засновником (КМДА) передавального акта, як того вимагає стаття 107 ЦК України. Колегія суддів звертає увагу, що передавальний акт та розподільчий баланс, які затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення (стаття 107 ЦК України) і є підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи.

Відтак, з огляду на викладене, за період з 23.10.2019 по 24.02.2020 року розмір 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідачів КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь позивача, становить по 278,85 грн. з кожного, виходячи з наступного розрахунку: з 23/10/2019 до 31/12/2019 - 27 174,40 x 3 % x 70 : 365 : 100 (156,35 грн.) та з 01/01/2020 до 24/02/2020 - 27 174,40 x 3 % x 55 : 366 : 100 (122,51 грн), а розмір інфляційних втрат - по 54,54 грн. з кожного, виходячи з наступного розрахунку: IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) = 0.99799301; Інфляційне збільшення: 27 174,40 x 0.99799301 - 27 174,40 = 54,54 грн.

Також, за період з 23.02.2016 по 24.02.2020 розмір 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідача КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» на користь позивача становить 3265 грн. 38 коп., виходячи з наступного розрахунку: з 23/02/2016 до 31/12/2016 - 27 174,40 x3 % x313 : 366 : 100 (697,18 грн.), з 01/01/2017 до 31/12/2019 - 27 174,40 x3 % x1095 : 365 : 100 (2445,70 грн.) та за період з 01/01/2020 до 24/02/2020 - 27 174,40 x3 % x55 : 366 : 100 (122,51 грн.), а розмір інфляційних втрат - 12235,03 грн., виходячи з наступного розрахунку: IIc (101,00 : 100) x (103,50 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (99,90 : 100) x (99,70 : 100) x (101,80 : 100) x (102,80 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (101,00 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x (99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) = 1.45024095; Інфляційне збільшення: 27 174,40 x1.45024095 - 27 174,40 = 12235,03 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Також, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, з відповідачів КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 12 грн. 71 коп. з кожного, а з відповідача КП «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» - 590 грн. 99 коп., пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Олійником Дмитром Вячеславовичем, - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення інфляційних і 3% річних, нарахованих на суму збитків внаслідок багаторазового залиття житла, - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 85 коп., інфляційні втрати у розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн. 54 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12 (дванадцять) грн. 71 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлутаційна контора «Ярославська» Шевченківського району» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 3 265 (три тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 38 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 235 (дванадцять тисяч двісті тридцять п`ять) грн. 03 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 590 (п`ятсот дев`яносто) грн. 99 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 85 коп., інфляційні втрати у розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн. 54 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12 (дванадцять) грн. 71 коп.

У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", , м. Київ, вул. Всеволода Петріва (Кирпоноса), 10/8;

Відповідач: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора "Ярославська" Шевченківського району", , м. Київ, вул. Ярославів Вал, 19;

Відповідач: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", , м. Київ, вул. Білоруська, 1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова