Справа № 296/4516/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Сейко Л.В. розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Житомирський обласний державний нотаріальний архів, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Житомирський обласний державний нотаріальний архів, зі змісту якої просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 05.09.1996 року, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром № 6-5833.

Заява обґрунтована тим, що вона 05 вересня 1996 року купила квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром № 6-5833. Однак, у вищезазначеному Договорі її прізвище зазначено з помилкою « ОСОБА_2 », а відповідно до паспортних даних її прізвище « ОСОБА_3 ».

01.05.2024 вона звернулася до Житомирського обласного державного нотаріального архіву із заявою про виправлення вищезазначеної помилки. Проте, на свою заяву 07.05.2024 листом № 1077 отримала відповідь, з якої вбачається, що внесення змін або виправлень у тексті договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 05.09.1996 року за реєстром № 6-5833 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - Житомирським обласним державним нотаріальним архівом неможливе, оскільки не належить до компетенції архіву.

В зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи до суду також не з`явився, представником було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. При винесенні рішення поклалась на розсуд суду.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, та він може вирішити поставлене перед ним питання по суті.

Згідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обстаини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу від 05.09.1996 року, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром № 6-5833, ОСОБА_1 купила у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (а.с 7) та зареєструвала її про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8)

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , картки платника податків, пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 прізвище заявника "у всіх випадках ОСОБА_3 " (а.с. 3-5, 6).

Відповідно до Витягу з реєстру Житомирської територіальної громади за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована « ОСОБА_1 », аналогічні дані містить і відповідь ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області №1888/5464 від 27.05.2024 на запит суду (а.с. 5,14).

Згідно листа Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 07.05.2024 № 1077, заявниці було відмовлено у виправленні помилки, та зазначено, що внесення змін або виправлень у тексті договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 05.09.1996 року за реєстром № 6-5833 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - Житомирським обласним державним нотаріальним архівом неможливе, оскільки не належить до компетенції архіву (а.с. 9).

Таким чином суд встановив, що ОСОБА_1 05.09.1996 року придбала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , та при складанні договору нотаріусом було допущено помилку при написанні прізвища покупця квартири.

Отже, предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України.

Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно доп. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно п.1 ч. 1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 рокута Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 05.09.1996 року, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром № 6-5833, ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с 7) та зареєструвала її про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8).

Проте, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 прізвище заявника " ОСОБА_3 ". На таке ж прізвище видано картку платника податків та пенсійне посвідчення (а.с. 3-5, 6).

Відповідно до Витягу з реєстру Житомирської територіальної громади за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована « ОСОБА_1 », аналогічні дані містить і відповідь ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області №1888/5464 від 27.05.2024 на запит суду (а.с. 5,14).

Оскільки можливість внести зміни в правовстановлюючі документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку що, помилка у написанні прізвища виникла суто під час складання документу, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, а тому заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Житомирський обласний державний нотаріальний архів, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовльнити

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI заявниця звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст. ст.7, 12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 315, 319, 352, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Житомирський обласний державний нотаріальний архів, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовільнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ), договору купівлі-продажу від 05 вересня 1996 року, посвідченого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 05 вересня 1996 року зареєстрованого в реєстрі за № 6-5833.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2024

Cуддя В. М. Шкиря