ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/750/23 Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 22-ц/818/1582/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: забезпечення позову
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката - Кузнецова Анатолія Ігоровича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання юридичного факту, визнання спільного сумісною власністю та поділ майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом до відповідача, ОСОБА_1 , в якому просить встановити факт спільного проживання сторін з 01.03.2010р. по 29.08.2017, а також визнання право спільної сумісної власності на рухоме та нерухоме майно та поділи спільну сумісну власність.

Ухвалою суду від 06.02.2023р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_1 15.05.2023р. у цій справі був поданий зустрічний позов, який був прийнятий до розгляду судом першої інстанції у одному провадженні з первісним позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, відповідно до якого він просить:

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на наступне майно: автомобіль FORD KUGA, д.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску (№ кузова НОМЕР_2 ); гаражний бокс АДРЕСА_4, загальною площею 24,8 кв.м.; в якості компенсації різниці суми майна, а саме ювелірних виробів згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023р., наявних у володінні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 260 316,50 грн. .

-в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на наступне майно: навушники «Apple AirPods wi»; ноутбук «HP ENVYx360 13-ar»; диван «Дублин Line»; каво-машину «Delonghi ECAM610.74.MB»; кухонну машину «Kenwood КМХ750ВК»; вбудовану духовку «WHIRLPOOL AMW 730/NB»; вбудовану духовку «WHIRLPOOL AKZM 8420NB»; кухонний скляний фартух «Скінарі 4мм RAL9001 »; ноутбук «HP Pavillon laptop 15-ehl000ua» (4L5Z3EA); кухонний стіл «Д130» розміром 110*70*75, білого кольору; база з раковиною «Like, Н»; цифровий апарат «CANON EOS 850D 18-55 IS STM»; ювелірні вироби, згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023р., на загальну суму 2 623 995,50 грн. ;

- визнати за відповідачем ОСОБА_1 особистою приватною власністю наступне майно: з 04.04.2017р. по 24.01.2023р. автомобіль «DACIA Logan», НОМЕР_4 , 2008 року випуску (№ двигуна НОМЕР_5 ); майно ФОП ОСОБА_1 , а саме: стілець офісний (чорний) 10 шт.; шафа офісна (2-х стулкова, бежева, МДФ) 1 шт.; стіл письмовий (бежевий, МДФ) 1 шт.; стіл комп`ютерний (бежевий, МДФ, 4 шухляди) 1 шт.; тумба 5 шт.; стіл верстальний (ДСП, світло-коричневий) 10 шт.; стіл комп`ютерний (під інжектор) ] шт.; стіл закріплювальний (металеві ніжки) 1 шт.; лампа настільна освітлювальна 7 шт.; металоконструкція під ливарне устаткування (5-ти секційне, стаціонарна) 1 шт.; раковина металева 1 шт.; система вентиляції (витяжка) 3-х секційна, металева, стаціонарна 1 шт.; ультразвуковий очищувач «EJ1MA» 1 шт.; восковий інжектор 1 шт.; муфельна піч з блоком управління 1 шт.; опоки (металеві, циліндрична форма) б шт.; верстат полірувальний настільний двосторонній «ALEX MACHINE» 1 шт.; компресор повітряний 1 шт.; плавильна піч «MOD.FE2NKW1.3» 1 шт.; вальці електромеханічні (12 струмів) 1 шт.; вібростіл вакуумний 1 шт. галтовка барабанна 2 шт.; лещата 1 шт.; фільєраї; клещі для опокі; бачок для компресора 2 lut. ; мікроскоп МБС-9 1 шт.; мікрохвильова піч «SAMSUNG» 1 шт.; чайник електричний побутовий «ОРІОН» 1 шт.; матриці воскові 50 шт.; дошка для пайки 1 шт.; дріль ручна 1 шт.; пінцет 1 шт.; чипет 2 шт.; кусачки 1 шт.; плоскогубці 1 шт.; тримач для плавильної ложки 2 шт,; насос 1 шт.; штіфтовнік для швензи 1 шт.; блок керування сигналізацією «AI Грифон АІ49.01-04М» 1 шт.; лічильник електричний однофазний 2 шт.; магнітний пускач ПМА 331293В 2 шт.

Відповідачем до зустрічного позову було подано заяву про його забезпечення, шляхом заборони відчуження наступного майна:

1.гаражний бокс АДРЕСА_4 , загальною площею 24,8 кв.м., зареєстрований за договором купівлі-продажу гаражного боксу від 15.01.2019р. і посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мисочкою Д.М. (зареєстровано в реєстрі за № 31);

2. речей розташованих за адресою: АДРЕСА_2 :

- навушники «Apple AirPods wi»;

- ноутбук «HP ENVYx360 13-ar»;

- диван «Дублин Line»;

- каво-машину «Delonghi ECAM610.74.MB»;

- кухонну машину «Kenwood КМХ750ВК»;

- вбудовану духовку «WHIRLPOOL AMW 730/NB»;

- вбудовану духовку «WHIRLPOOL AKZM 8420NB »;

- кухонний скляний фартух «Скінарі 4мм RAL9001 »;

- ноутбук «HP Pavillon laptop 15-ehl000ua» (4L5Z3EA);

- кухонний стіл «Д130» розміром 110*70*75, білого кольору;

- база з раковиною «Like, Н»;

- цифровий апарат «CANON EOS 850D 18-55 IS STM»;

ювелірних виробів зі срібла у кількості 8793 шт. , вагою 29224, 11 грамів на суму 4884312 грн. згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023р.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року заяву про забезпечення зустрічного позову задоволено частково.

Заборонено відчуження наступного майна:

1. гаражний бокс АДРЕСА_4 , загальною площею 24,8 кв.м., зареєстрований за договором купівлі-продажу гаражного боксу від 15.01.2019р. і посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мисочкою Д.М. (зареєстровано в реєстрі за № 31).

2. речей розташованих за адресою: АДРЕСА_3 :

- навушники «Apple AirPods wi»;

- ноутбук «HP ENVYx360 13-ar»;

- диван «Дублин Line»;

- каво-машину «Delonghi ECAM610.74.MB»;

- кухонну машину «Kenwood КМХ750ВК»;

- вбудовану духовку «WHIRLPOOL AMW 730/NB»;

- вбудовану духовку «WHIRLPOOL AKZM 8420NB »;

- кухонний скляний фартух «Скінарі 4мм RAL9001 »;

- ноутбук «HP Pavillon laptop 15-ehl000ua» (4L5Z3EA);

- кухонний стіл «Д130» розміром 110*70*75, білого кольору;

- база з раковиною «Like, Н»;

- цифровий апарат «CANON EOS 850D 18-55 IS STM».

В решті у задоволенні заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузнецов А.І., покликається на порушення судом норм процесуального права та просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2024р. у цивільній справі № 953/750/23 в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на ювелірні вироби зі срібла - скасувати. Заяву ОСОБА_1 в частині забезпечення позову на ювелірні вироби зі срібла - задовольнити у повному обсязі: 1) Шляхом заборони відчуження на ювелірні вироби зі срібла у кількості 8793 шт., вагою 29 224,11 грамів на суму 4884312,00 грн., згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023р. (перелік виробів надається до скарги).

Скарга мотивована тим, що висновки суду щодо відмови у забезпеченні позову за рахунок ювелірних виробів є помилковими. Позивач самостійно їх виготовляв, як особа - суб`єкт підприємницької діяльності ще з 2011 року. Усі спірні ювелірні вироби можливо ідентифікувати на підставі індивідуального іменника з шифром, який реєструється відповідно до укладеного ним договору з «Східним казенним підприємством пробірного контролю».

Відповідями Східного казенного підприємства пробірного контролю доведено, що за період з 01.01.2018р. по 20.01.2023р. (тобто в період шлюбу) Позивачем виготовлено ювелірні вироби, які клеймовані його підприємством, в загальному розмірі: 118 615 штук вагою 199 648,16 грамів, які усі мають відповідні клейма ФОП ОСОБА_1 , ці документи були надані відповідачем до суду разом зі своїм зустрічним позовом.

Загальна вартість ювелірних виробів у кількості 8793 шт., які залишились у володінні Відповідачки вагою 29 224,11 грамів на загальну вартість 4 884 312,00 грн., що підтверджується інвентаризаційним описом ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023р. (оригінал міститься в матеріалах справи і надавався до Відзиву за первісним позовом, а також надана копія до зустрічної позовної заяви).

Таким чином, цими доказами обґрунтовано підтверджено наявність у ОСОБА_2 ювелірних виробів зі срібла вагою 29 224,11 грамів, в тому числі і в період шлюбу, які суд не взяв до уваги, і жодним чином не спростував ці докази в оскаржуваній ухвалі.

Звертає увагу, що позивачка у шахрайський спосіб заволоділа вказаним ювелірними виробами, і тому відповідач звернувся із заявою до правоохоронних органів, за результатами якої Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області порушено кримінальне провадження № 0000446 від 10.02.2023р. за ч. 2 ст. 192 КК України відносно позивачки ОСОБА_2 та її брата ОСОБА_3 , за фактом заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою, в межах якого відповідач ОСОБА_1 визнаний потерпілим (докази надано до зустрічного позову).

Вказує, що донька позивачки - ОСОБА_4 зареєструвалась як ФОП та через офіційний сайт відповідача в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює продажи ювелірних виробів і ці обставини встановлюються правоохоронними органами в межах кримінального провадження. На даний час на підставі письмових пояснень від 06.05.2023 свідка ОСОБА_5 , від 09.05.2023 свідка ОСОБА_6 зафіксовано продаж ювелірних виробів третьою особою - ФОП ОСОБА_4 (докази були надані до заяви).

Суд не звернув уваги на ці докази, які доводять наявність спірних виробів у відповідачки ОСОБА_2 та її доньки від першого шлюбу - ОСОБА_4 ,

Суд помилково вважає, що інвентаризаційний опис суперечить обставинам, вказаним у заяві про забезпечення позову, та що в ньому зазначено про товарно-матеріальні цінності зі срібла у кількості 1225 шт., насправді у інвентаризаційному описі зазначено про загальну кількість ювелірних виробів 8793 шт.

Також зазначено, що ОСОБА_2 не заперечує, що спірні прикраси знаходяться у її володінні, вони є предметом спору у її первісному позові, а також є достовірні докази того, що в незаконний спосіб саме ці вироби відчужуються її донькою ФОП ОСОБА_4 через інтернет-сайт. Суд в ухвалі виклав недостовірні відомості щодо цих обставин.

Вказує, що у нього є сумніви у неупередженості судді - головуючої у справі в суді першої інстанції, оскільки суддя безпідставно затягувала розгляд справи, а тому можливо вона зацікавлена у розгляді справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу в частині відмови у забезпечення позову щодо заборони відчуження виробів зі срібла - залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що наданий відповідачем інвентаризаційний опис підтверджує лише факт наявності виробів зі срібла у відповідача ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 . Сам інвентаризаційний опис на порушення Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджених Наказом МФУ від 02.09.2-14 № 879 складений одноосібно, а не інвентаризаційною комісією, а факт нестачі виробів зі срібла повинен бути відображений у протоколі інвентаризаційної комісії, а не в інвентаризаційному описі, що свідчить порушення порядку оформлення нестачі товарів. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, інвентаризаційний опис був складений 01.03.2023 року, коли сторони мешкали окремо, після того, як ОСОБА_1 відновив свою підприємницьку діяльність і міг самостійно продати спірні ювелірні вироби.

Ювелірні вироби, які зазначені ОСОБА_2 у первісній позовній заяві загальною вартістю 500 000 грн., які у позові зазначені як «склад», наразі знаходяться у Тернопільському районному управлінні поліції, що підтверджується копією протоколу добровільної видачі від 09.08.2023 (доданий до відзиву на скаргу).

Вказала, що у Тернопільському районному управлінні поліції було відкрите кримінальне провадження № 0002033 від 22.08.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 ЦЦ України вчиненого ОСОБА_1 , в якому позивачка ОСОБА_2 визнана потерпілою (копія довідки та відповіді ГУП в Тернопільській області ТРУПСВ від 28.09.2023 року додається).

Заперечує факт продажу ювелірних виробів ОСОБА_4 та належність письмових пояснень осіб, які не були допитані як свідки.

Також у відзиві зазначено, що неможливо заборонити позивачці ОСОБА_2 відчужувати майно, яке знаходиться у володінні ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на вимоги апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції відповідно до вказаної норми ст. 367 ЦПК України переглядається лише в частині відмови у задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи в межах вищевказаних письмових доводів та заперечень сторін щодо оскарженої ухвали суду про забезпечення позову, вислухавши пояснення представниці позивачки - адвоката ОСОБА_2 - адвоката Коломієць Я.Л., в яких вона повторила наведені у відзиві на апеляційну скаргу аргументи, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, уважно перевіривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала суду відповідає.

Суд своє рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову мотивував наступним.

Судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 мають майновий характер, між сторонами дійсно наявний спір щодо поділу спільного майна як подружжя автомобіля, гаражного боксу та побутової техніки та речей, відповідач має доступ до майна яке просить поділити позивач та доказів придбання якого надано позивачем, що свідчить про можливість відчуження спірного майна, що може істотно ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позову повністю або частково.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним заяву задовольнити частково та заборонити відчуження зазначеного майна, яке є предметом розгляду зустрічного позову.

Зазначений вид та спосіб забезпечення є співмірним та достатнім для забезпечення позову .

Проте, доказів придбання срібла вагою 29224, 11 грамів взагалі, в тому числі в період шлюбу сторін, суду на надано, доказів наявності та перебування у ОСОБА_2 ювелірних виробів зі срібла у кількості 8793 шт., вагою 29224, 11 грамів на суму 4884312 грн., суду не надано.

Наявний у справі інвентаризаційний опис, зазначених обставин не підтверджує та взагалі суперечить обставинам вказаним у заяві .

Так, фактично інвентаризацією є перевірка наявності товарно-матеріальних цінностей .

ОСОБА_1 зазначає про незаконне заволодіння срібними виробами ОСОБА_2 та її братом у січні 2023р., внаслідок чого порушено кримінальне провадження за вказаним фактом. Проте у інвентаризаційному описі зазначає про наявність у ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2023р. товарно-матеріальних цінностей- виробів зі срібла у кількості 1225 шт., при цьому арешт просить накласти лише на вироби у кількості 8793 шт., не зазначаючи взагалі яким чином їх ідентифікувати.

Внаслідок чого встановити, що між сторонами дійсно виник спір стосовно вказаного майна (виробів зі срібла) та що воно існує, де саме перебуває, не виявляється можливим.

Таким чином, доказів наявності підстав вважати, що не забезпечення позову шляхом заборони майна, доказів існування якого не надано, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суду не надано, внаслідок чого в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до подання позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. п. 2-3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.п. 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Отже, стандарт доказування підстав для забезпечення позову є нижчий за доведеність підстав заявленого позову по суті.

На підтвердження своєї заяви відповідач через свого представника - адвоката Кузнецова А.І. надав до суду також перелік ювелірний виробів зі срібла згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023, у якому зазначені 1225 найменувань ювелірних виробів, їх артикул, кількість, вага та ціна (а.с. 156-179 т.1). Аналогічну інвентаризаційну відомість було додано на підтвердження доводів апеляційної скарги (а.с. 228-239 т.1 ). Але цей доказ не містить інформації про те, що ці ювелірні вироби знаходяться у позивачки, або що вона їх отримала на відповідальне зберігання тощо. З приводу незаконного заволодінням ювелірними виробами ФОП ОСОБА_1 - він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів. Однак відповідного вироку, або постанови суду про закриття кримінального провадження, які за змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України обов`язкові для суду, що розглядає цивільну справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою - до суду не було надано. Оскільки договір купівлі-продажу таких ювелірних виробів укладається у простій письмовій формі - відслідкувати укладення таких договорів неможливо, а тому є неможливим забезпечити ефективне примусове виконання заборони відчуження цих виробів, які до того ж не мають унікального номеру, за яким їх можна ідентифікувати, які індивідуальну річ. Наявність клейма, про що зазначено у доводах апеляційної скарги, - надає можливість визначити лише походження такого ювелірного виробу, що за відсутності інших, унікальних ознак: номеру, шифру чи іншої назви, яка не повторюється та дозволяє його у достатній мірі надійно відрізнити від ювелірних виробів з аналогічним артикулом та клеймом, - свідчить про те, що ці ювелірні вироби мають лише родові ознаки, які не роблять їх незамінними.

Згідно ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Крім того, зміст вказаного переліку ювелірних виробів зі срібла згідно інвентаризаційного опису ФОП ОСОБА_1 від 01.01.2023 дійсно є одностороннім документом, який належним чином не оформлений, наведені з цього приводу у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечення знайшли своє підтвердження у матеріалах справи (а.с. 156-179, 228-239 т.1).

Тому, за недоведеності належними і допустимим у розумінні ст. 76 ЦПК України доказами наявності цих ювелірних виробів на день розгляду заяви про забезпечення зустрічного позову у позивачки чи третьої особи, та - що саме стосовно цього майна виник спір у справі, - суд першої інстанції обґрунтовано та законно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Отже, доводи скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновки суду першої інстанції. З цих же мотивів колегія суддів відхиляє доводи скарги щодо доведеності факту продажу ювелірних виробів.

Доводи скарги про наявність підстав для самовідводу (відводу) судді-головуючій у справі в суді першої інстанції, які зазначені у ст. 36 ЦПК України - також не доведені.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Оскаржена ухвала суду першої інстанції вказаному принципу цивільного процесуального права відповідає.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відмова у задоволенні скарги не заперечує право відповідача повторно звернутися до суду з аналогічною заявою про забезпечення позову, з наведенням відповідних належних і допустимих доказів на її підтвердження.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката - Кузнецова Анатолія Ігоровича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження ювелірних виробів зі срібла залишити без змін.

В іншій частині ухвала не оскаржувалась та не переглядалась.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 02 липня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді - Ю.М.Мальований

О.Ю.Тичкова