справа №176/614/24
провадження №2/176/570/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря судових засідань Ляху В.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2024 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із даним позовом, де просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № С22.187.77470 від 25 вересня 2017р. в розмірі 36365,92 грн. з яких: 12080,16 грн. заборгованість за основним боргом, 24285,76 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями.

В обґрунтування позову позивач зазначає: що 25 вересня 2017 ОСОБА_1 уклав з АТ «ІдеяБанк» кредитний договір №С22.187.77470 від 25 вересня 2017.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів « укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С22.187.77470 від 25 вересня 2017 р. укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 перейшло до позивача.

Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №С22.187.77470 від 25 вересня 2017р. в розмірі 12080,16 грн. заборгованість за основним боргом, 24285,76 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Також, позивач зазначає що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови договору а односторонньому порядку не змінювалися.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

Поштовий конверт, направлений на адресу реєстрації місця проживання відповідачки з ухвалою про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками, повернувся до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 25.09.2017 року ОСОБА_1 підписав заяву та уклав угоду з Акціонерним товариством «Ідея Банк» С22.187.77470 про відкриття кредитної лініїх та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої Банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використаннм електронного платіжного засобу та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку. Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 10 000,00 грн.. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 240000% річних. (а.с.6-8)

Разом з тим, суду не надано ні довідки про видачу позивачу кредитної картки ні довідки про встановлення/міну розміру кредитного ліміту ні витягу з рахунку про рух коштів на рахунку відповідача, ні розрахунку заборгованості, зробленого первісним кредитором. Таким чином сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача не доведена належними доказами. Розрахунок заборгованості зроблений позивачем суд не бере до уваги, оскільки він зроблений відповідно до реєстру боржників до договору факторингу належність та допустимість якого, як доказу по справі викладено нижче у рішенні.

Так, позивач стверджує, що на підставі договору факторингу №07072023 укладеного 07 липня 2023 року з Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (а.с.14-15) отримав право вимоги до відповідача згідно реєстру боржників №4 до даного договору в розмірі 12080,16 грн. заборгованість за основним боргом, 24285,76 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями

Однак, даний договір факторингу наданий суду не в повному обсязі: за сторінкою 3 йде сторінка 7, що не відповідає оригіналу. Крім того, дана копія договору факторингу містить пункти, у яких приховано інформацію, яка в них викладена, тобто зміст договору факторингу було змінено позивачем, що є недопустимим, та позбавляє суд в повному обсязі ознайомитися з пунктами договору, які можуть вплинути на рішення по справі.

Крім того, ні відповідного реєстру прав вимоги, підписаного сторонами, ні акту приймання-передавання прав вимоги, де вбачається перехід права вимоги саме за спірним кредитним договором матеріали справи не містять.

Натомість, матеріали справи містять витяг з реєстру боржників №4 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, (а.с.16), який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки АТ «Ідея Банк», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами ні існування заборгованості відповідача перед позивачем саме у тому розмірі, яка вимагається до стягнення, ні перехід права вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до позивача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК