УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 374/266/21

провадження № 61-9343ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, про визнання договору розірвання договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька С. Л. (далі - приватний нотаріус ЖРНО Демецька С. Л.), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: визнати договір про розірвання договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом ЖРНО Демецькою С. Л. 17 грудня 2018 року за № 9452 від 09 грудня 2019 року - недійсним; застосувати реституцію як наслідок недійсності правочину: привести сторін

у договірний стан, в якому вони перебували до 09 грудня 2019 року - відновити зняту, у зв`язку з договором розірвання договору іпотеки, заборону відчуження на предмет іпотеки та відновити іпотеку на майно, що було предметом іпотеки за вищевказаним договором, шляхом проведення державної реєстрації вказаної іпотеки та відповідних обтяжень.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 26 вересня 2023 року

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи:

ОСОБА_3 , приватний нотаріус ЖРНО Демецька С. Л., про визнання договору розірвання договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя недійсним відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 26 вересня 2023 року скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним договір про розірвання договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що укладений 09 грудня 2019 року між ОСОБА_2 , як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, який посвідченого приватним нотаріусом ЖРНО Демецькою С. Л. 17 грудня 2018 року за № 9452 від 09 грудня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 135,00 грн та витрат пов`язаних з оплатою вартості проведеної у даній справі судово-психіатричної експертизи у розмірі 28 246,40 грн,

а всього 29 315,40 грн.

28 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року (надійшла до суду 01 липня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявника заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з незадовільним матеріальним станом.

На підтвердження даного клопотання заявник надала копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копію свідоцтва про народження дитини.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (докази щодо відсутності інших доходів, майна тощо), який перешкоджає заявникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано достатніх

і належних доказів щодо розміру її доходів, а надані докази не відображають

у повній мірі майновий стан заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у 2021 році та заявляла одну позовну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 816,00 грн (908,00*200%=1 816,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату або надати належні та допустимі докази на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць