Справа № 182/2237/24
Провадження № 2-о/0182/119/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольська міська територіальна громада в особі виконкому Нікопольської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - Нікопольська міська територіальна громада в особі виконкому Нікопольської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності, згідно з договором дарування житлового будинку АВН № 975179 від 18 листопада 2000 року (р/н договору 1799), належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , зареєстрований Нікопольським МБТІ в реєстрову книгу № 61 за реєстровим номером 146, дата реєстрації - 25.11.2000 року. При перевірці документів вона виявила, що її прізвище у договорі дарування записано « ОСОБА_2 », хоча, згідно паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 29 січня 2002 року, її прізвище зазначено « ОСОБА_3 ». При цьому, під час оформлення договору дарування, у неї був паспорт громадянина СРСР, в якому прізвище було зазначено як « ОСОБА_3 » (російською мовою) та, після укладання договору дарування від 18.11.2000 року, вона 29 січня 2002 року отримала паспорт громадянина України за віком, в якому її прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » (українською мовою). Вважає, що помилка в написанні її прізвища виникла у зв`язку з неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську, яка для неї створює незручності. Тому вона змушена звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями АВН № 975179 від 18 листопада 2000 року (р/н договору 1799), посвідченого 18 листопада 2000 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською І,Л. та зареєстрованого в Нікопольському МБТІ в реєстрову книгу № 61 за реєстровим номером 146, дата реєстрації 25.11.2000 року, оформленого на « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.14).

Представник заінтересованої особи Нікопольської міської територіальної громади в особі виконкому Нікопольської міської ради, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, 17 червня 2024 року на адресу суду надав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити за їх відсутності та при ухваленні рішення поклався на розсуд суду (а.с.15).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім?ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно з договором дарування житлового будинку АВН № 975179 від 18 листопада 2000 року (р/н договору 1799), належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , зареєстрований Нікопольським МБТІ в реєстрову книгу № 61 за реєстровим номером 146, дата реєстрації - 25.11.2000 року (а.с.5-6). Проте, як вбачається з матеріалів справи, прізвище заявниці у договорі дарування записано як « ОСОБА_2 », хоча, згідно паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 29 січня 2002 року, картки платника податків, технічної документації, договору про надання населенню послуг з газопостачання, прізвище заявниці є « ОСОБА_3 ».

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвище заявниці є наявними, суд припускає, що дана помилка була допущена, у зв?язку з невірним перекладом прізвища з російської мови на українську, тому суд вважає, що помилка є суттєвою, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами та свідчить про той факт, що заявлені вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.315- 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольська міська територіальна громада в особі виконкому Нікопольської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями АВН № 975179 від 18 листопада 2000 року (р/н договору 1799), посвідченого 18 листопада 2000 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською І.Л.. та зареєстрованого в Нікопольському МБТІ в реєстрову книгу № 61 за реєстровим номером 146, дата реєстрації 25.11.2000 року, оформленого на « ОСОБА_4 ».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал