Справа № 455/1767/22 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 22-ц/811/525/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левик Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 13 грудня 2022 звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 15 019,60 грн.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 серпня 2023 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту електричну енергію - закрито.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що як убачається з матеріалів справи, в обгрунтування підстав для закриття провадження у справі суд дійшов висновку, що відповідачем погашено заборгованість за спожиту електричну енергію. Однак, сама по собі сплата заборгованості за спожиту електроенергію, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому суд першої інстанції не мав визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. В ухвалі не вказано на підставі якого розрахункового документу суд дійшов висновку про те, що має місце сплата саме заборгованості відповідача перед позивачем в добровільному порядку, а також яке призначення платежу вказано у документі, який міг би свідчити про сплату відповідачем саме боргу відповідача перед позивачем. Крім того, ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, поза увагою суду першої інстанції залишилося існування між сторонами неврегульованих питань, оскільки позов у даній справі заявлено до неналежного відповідача, оскільки апелянт не є стороною Договору про надання послуг з розподілу електроенергії та не є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до якого подавалася спірна електрична енергія.

Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріалами справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи убачається, що від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» Булькевич С. надійшла заява, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем сплачено борг. Крім того, просить повернути сплачений при зверненні до суду судовий збір.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 серпня 2023 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту електричну енергію - закрито згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поряд з цим за змістом п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 23 липня 2021 року в справі №521/19435/14-ц.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.03.2023 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту електричну енергію.

Судом встановлено, що 17.05.2023 відповідачем було сплачено суму заборгованості у розмірі 15019 грн, що свідчить про те, що на момент відкриття провадження у справі між сторонами був наявний предмет спору, а саме певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просив прийняти судове рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 серпня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 03.07.2024

Головуючий

Судді