Справа № 466/6926/24
Провадження № 2-з/466/89/24
У Х В А Л А

01 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Львова Баєва О.І. вивчивши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яковенко Ольга Миколаївна, про забезпечення позову,-

установив:

заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на однокімнатну житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною проектною площею 51,44 кв.м та на двокімнатну житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 75,07 кв.м.

В обґрунтування заяви покликається на те, що нею подано до суду позовну заяву, в якій просить визнати за нею майнові права на об`єкт незавершеного будівництва- незавершену будівництвом однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 та на об`єкт незавершеного будівництва- незавершену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 поверсі, за будівельним номером НОМЕР_1 , загальною проектною площею 75,07 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Вважає, що оскільки постійно змінюються бенефіціарні власники та керівники, а також зобов`язання та витрати ТзОВ «ЄвроЛьвів» перевищують його активи та прибутки є обґрунтовані підстави вважати, що у разі невжиття заходу забезпечення позову, це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Суду не доведено, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в подальшому призвести до ускладнення виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яковенко Ольга Миколаївна, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Баєва