Житомирський апеляційний суд
Справа №272/575/23 Головуючий у 1-й інст. Чуб І.А.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 272/575/23 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Софини Ігоря Володимировича та Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Чуб І.А. у м. Андрушівці,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк», Товариство, Банк, Позивач) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за кредитним договором № від 03.06.2020 станом на 16.05.2023 в сумі 377 401,10 грн, яка складається з: 224 433,96 грн заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 13 378,19 грн заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 139 588,95 грн заборгованість по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена) та вирішити питання судових витрат.

Позов мотивувався тим, що 03.06.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено вищезазначений кредитний договір, відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з пунктом 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у Паспорті кредиту №4727049, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що всі інші умови кредитного договору, викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір.

Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 4727049 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту №4727049 та Кредитного договору № від 03.06.2020 Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 366 500,00 грн; строк користування - 42 місяців; річні проценти - 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,69 % від суми кредиту.

Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (пункт 4 Паспорта кредиту). Позичальник повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, передбачені частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-ІІІ, частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ, частиною 4 статті 6, частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.

Відповідно до пункту 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (пункт 4.).

Кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом 16.05.2023 становить 377 401,10 грн та складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 224 433,96 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 13 378,19 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена) 139 588,95 грн.

В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, між Кредитодавцем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №-П від 03.06.2020, згідно якого, поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржником з Кредитором.

Відповідно до пункту 4.3. Договору поруки у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники. Разом із тим, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.

17.12.2021 на підставі Договору факторингу №171221 права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк».

Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021, Позивач є Новим кредитором Боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 03.06.2020 з усіма наступними додатками та змінами.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк», заборгованість за кредитним договором № від 03.06.2020 за тілом кредиту в сумі 224 433,96 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Софина І.В. та представник АТ «Таскомбанк» оскаржили його в апеляційному порядку.

Представник ОСОБА_1 частково не погоджується з таким рішенням, зокрема в частині задоволення позовних вимог, вважає, що в даній частині судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з цим останнє підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив договір факторингу, не прийняв до уваги того, що умовами договору факторингу визначено, що моментом переходу прав вимоги є підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог.

Однак, Позивачем до позовної заяви не надано належних доказів підтвердження юридичного факту переходу такого права вимоги, а саме не надано підписаний сторонами Договору факторингу Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги, який відповідно до пункту 2.3 Договору факторингу є належним доказом переходу права вимоги.

Також, судом першої інстанції не було враховано доводів, що на момент подання позовної заяви, передбачений умовами кредитного договору строк повернення кредиту не настав. Адже відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, строк на який надається кредит 42 місяці, тобто кредит надавався до 03.12.2023.

Крім того, у даній категорії справ саме на Позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору, виконання його умов зі сторони кредитодавця та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір заявленої до стягнення заборгованості.

Вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів виконання на взятих ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язань за кредитним договором, не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів за послуги страхування та технічної підтримки. Позивачем не дотримано вимоги закону щодо обов`язкового повідомлення про дострокове повернення кредиту. У зв`язку з чим, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову і вирішити питання судових витрат.

Представник Банку в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та вирішити питання судових витрат.

Банк вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, в силу закону не є частиною кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця з інформуванням про можливі умови договору, є хибним та таким що не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що Кредитний договір має чітке посилання на паспорт кредиту № 4727049, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 на обов`язковість її застосування. Зі змістом та умовами кредитного договору, паспорту кредиту ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить підпис на вказаних документах.

Відтак, Позивач стверджує, що сторонами були погоджені умови договору, а зокрема і в частині сплати річних та місячних процентів.

Крім того, при укладенні Кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» було дотримано усіх вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» відносно обов`язку повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем усіх суттєвих умов договору.

У поданому відзиві, представник ОСОБА_1 адвокат Софина І.В. просить у задоволенні апеляційної скарги Банку відмовити у повному обсязі. Зазначає, що твердження позивача ґрунтуються на змісті документа, який не підписаний відповідачем.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Софина І.В. підтримав свою апеляційну скаргу, скаргу Банку не визнав і просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Софини І.В. не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Та частини 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у задоволенні позову із ухваленням нового рішення у вказаній частині.

Так, судом встановлено, що 03.06.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № (т.1 а.с.8).

Згідно з пункту 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4727049, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно платіжного доручення № від 03.06.2020 ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" було перераховано кошти в сумі 300000,00 грн, призначення платежу на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 надання кредиту зг. КД № від 03.06.3030 (т.1 а.с.39), також було перераховано кошти на користь ПАТ "Страхова компанія "ТАС" - 63000,00 грн, 2000,00 грн, 1200,00 грн та 300,00 грн - платіж за електронний ключ доступу (т.1 а.с.35-38).

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Так, у Паспорті кредиту № 4727049 зазначено, що сума/ліміт кредиту становить 366 500 грн, строк, на який надається кредит - 42 місяців, щомісячні проценти 2,69 %, загальні 11,99 %, загальні витрати за кредитом 499 985,42 грн, орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 866 485,42 грн, реальна річна процентна ставка 74,08 % (т.1 а.с.9).

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору підписавши договір позичальник доручає кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: на рахунок АТ "Таскомбанк" переказ на запитання на користь ОСОБА_1 300 000,00 грн; отримувач ПАТ "Страхова компанія"ТАС" 63 000,00 грн, 2000, 00 грн, 1200,00 грн та 300,00 грн ТОВ "САППОРТ.УА"

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 03.06.2020 станом на 16.05.2023 заборгованість за кредитом ОСОБА_1 становить у розмірі 377 401,10 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту ( т. ч. прострочена) 224 433,96 грн; заборгованість по річним процентам (в т. . прострочена) 13 378,19 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т. ч. прострочені) 139 588,95 грн. (т.1а.с. 40). Також на підтвердження вказаного боргу позивачем надано виписку по особовому рахунку (т.1.а.с.41-68).

Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 4727049 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020) складають єдиний кредитний договір.

Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.

Відповідно до пункту 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі за текстом - Умови отримання кредитів) Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (пункт 4.), що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 03.06.2020 між кредитодавцем ТОВ "ФК "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № -П1 ( т.1 а.с.20-21).

Відповідно до п.1.1 Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором Боржника за виконання Боржником своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з Кредитором.

Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржником з Кредитором (пункт 4.1. Договору поруки).

Пунктом 4.3. Договору поруки передбачено, що у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники.

17.12.2021 право вимоги за Кредитним договором № від 03.06.2020 відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу № 171221 (т.1 а.с.22-28).

Відповідно до умов Договору факторингу № 71221 та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021, АТ «Таскомбанк» є новим кредитором боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № від 03.06.2020 з усіма наступними додатками та змінами.

Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються: - реєстром прав вимоги до договору факторингу серед якого за № 2080 передано право вимоги за кредитним договором № від 03.06.2020, укладеним ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 366 500, 00 грн, - меморіальним ордером оплати коштів за договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 (т.1 а.с.30-34).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови отримання фінансових кредитів, відсутність у договорі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком паспорт кредиту, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому, оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, тому в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у виді нарахованих процентів суд відмовив.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Отже, одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Крім того, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма його умовами, зокрема, з умовою про сплату щомісячних процентів у розмірі 2,69 % від суми кредиту, річних процентів у розмірі 11,99 % від суми боргу за договором, порядком повернення кредиту і погодився укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить його підпис на кожній сторінці паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4727049 (т.1 а.с.9-10).

Тому, наявні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 товариство дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені.

Крім того, слід зауважити, що відповідач не навів обґрунтованих доводів про те, що заборгованість і проценти за кредитним договором нараховані виключно згідно «Умов отримання фінансових кредитів…», з якими він не був ознайомлений під розпис, та без дотримання умов, викладених у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4727049.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що відповідачами не доведено факту належного виконання ними умов кредитного договору, колегія суддів вважає, що у позивача наявні правові підстави для звернення до суду з цим позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що АТ «Таскомбанк» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку про те, що поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання зазначеного зобов`язання.

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, його висновки частково не відповідають фактичним обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд частково неправильно застосував норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню у частині відмови у задоволенні позову з ухваленням нового рішення про його задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в дольовому порядку судовий збір в розмірі 5661,02 грн за подання позовної заяви та 8491,53 грн за подання апеляційної скарги, на загальну суму 14152,55 грн, тобто з кожного із відповідачів у рівних частинах по 7 076,30 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Софини Ігоря Володимировича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» - задовольнити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року у частині відмови у задоволенні позову скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 13 червня 2020 року станом на 16 травня 2023 року у сумі 377 401,10 грн, яка складається із: 224 433,96 грн заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 13 378,19 грн заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 139 588,95 грн заборгованість по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена).

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», у рівних долях, з кожного по 7 076,30 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 03 липня 2024 року.