РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Полякової М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 450/0275 від 15.08.2018 року в розмірі 703895,63 грн., а також судові витрати в розмірі 10558,43 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.08.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 450/0275, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 736 000 грн. зі сплатою 19,9% відсотків річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14.08.2025 року.

Взяті на себе зобов?язання за зазначеним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі. ОСОБА_1 порушив зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, в зв?язку з чим станом на 07.10.2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 703 895,63 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28.10.2021 року було задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з відповілача заборгованість за договором про споживчий кредит№450/0275 від 15.08.2018 року у розмірі 703 895,63 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року по цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Призначити справу до розгляду у загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просила їх задовольнити. В подальшому до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував в повному обсязі, та просив закрити провадження у справі, при цьому посилався на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року та зазначив, що у даному випадку має місце подвійне стягнення з відповідача суми боргу.

В подальшому до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, вимоги клопотання про закриття провадження підтримав.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15.08.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 450/0275, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 736 000 грн. зі сплатою 19,99% відсотків річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14.08.2025 року.

Згідно до п. 3.3.1 договору всі платежі за договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку.

За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу банку без попереднього зарахування таких коштів на поточний рахунок.

Будь-який платіж за цим договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) вважається погашеним з моменту зарахування відповідної суми на відповідний внутрішній рахунок банку.

Пунктом 3.3.2 договору встановлено, що повернення кредиту, сплата процентів та комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.

Відповідно до п.п. 3.3.3, 3.3.4 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 16 339,33 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором.

Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 15 вересня 2018 року, в подальшому не пізніше 15 числа кожного місяця.

Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором.

Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) в будь-якому місяці строку дії договору менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж, нараховані проценти та комісії, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за простроченої платежі з урахуванням вимог п. 9.2 цього договору.

Згідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2 договору встановлено, що обов`язками позичальника є: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання.

У строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором.

Крім того, відповідно до пункту 4.3.3 договору у випадку порушення умов цього договору та/або документів забезпечення достроково повернути кредит в порядку, передбаченому п. 3.9 договору, з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплати неустойки (штрафні санкції), як це передбачено в договорі та відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Пунктом 4.3.11 договору завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку.

В період дії договору, відповідач належним чином не дотримувалася умов договору, внаслідок чого у відповідача перед Банком виникла заборгованість.

Так позивачем у позовній заяві зазначено проханя про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 703 895,63 грн. Однак, відповідно до наданого до суду оновленого розрахунку заборгованості від 17.10.2023 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 700 895,63 грн., з яких:

- 632 083,48 грн. загальна сума заборгованості за кредитом (основного боргу);

- 67 517,38 грн. загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користуванням кредитом;

- 65,19 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу;

- 54,03 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам;

- 640,20 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу;

- 535,35 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами.

Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає сума заборгованості за договором про споживчий кредит № 450/0275 від 15.08.2018 року в розмірі 700895,63 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню згідно до розрахунку заборгованості становм на 17.10.2023 року.

Щодо посилань представник відповідача ОСОБА_3 про подвійне стягнення з відповідача, які викладені в заяві про закриття провадження, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами 1, 3 статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

У частині першій статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідачем до суду було надано рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року (справа № 638/3566/21, провадження 2/646/1635/2021) позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 450/0275/1 від 15.08.2018 року, в рахунок погашення заборгованості за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 450/0275 від 15.08.2018 року.

Згідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений законодавством.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що питання щодо виконання виданого кредитору виконавчого документа у разі, коли такий обов`язок боржника за таким виконавчим документом відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням (через виконання боржником, іншою особою тощо) підлягають вирішенню в порядку, передбаченому частиною другою статті 432 ЦПК України.

Даних щодо виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2021 року на час розгляду зазначеної цивільної справи до суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання представник відповідача ОСОБА_3 на подвійне стягнення з відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 450/0275 від 15.08.2018 року не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, та не ґрунтується на чинному законодавства, а тому підстави для закриття провадження або відмову у задоволенні позовних вимог у цій цивільній справі відсутні.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає сума заборгованості за договором про споживчий кредит № 450/0275 від 15.08.2018 року в розмірі 700895,63 грн., яка складається з загальної суми заборгованості за кредитом (основного боргу) в розмірі 632 083,48 грн., загальної суми заборгованості по сплаті прострочених процентів за користуванням кредитом в розмірі 67 517,38 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу в розмірі 65,19 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам в розмірі 54,03 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу в розмірі 640,20 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум по відсоткам в розмірі 535,35 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 10 452,84 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 450/0275 від 15 серпня 2018 року у розмірі 700 895 (сімсот тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 10 452 (десять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н. Конституції, 22, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя: М. Ю. Онупко