Справа № 128/3555/23
Провадження № 22-ц/801/482/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді-доповідача Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Войтку Ю. Б., Стаднику І. М., Сопруну В. В. у цивільній справі № 128/3555/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення юридичного факту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду від 27 вересня 2023 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду від 27 вересня 2023 року у вказаній цивільній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2024 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Войтко Ю. Б., судді: Стадник І. М., Сопрун В. В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив відвід суддям Вінницького апеляційного суду, зокрема, суддям Войтку Ю. Б., Стаднику І. М., Сопруну В. В., посилаючись на те, що наявні підстави для відводу (самовідводу) суддів, передбачені положеннями статті 36 ЦПК України, а саме: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наведені підстави обґрунтував своєю незгодою з процесуальними рішеннями суддів в інших справах щодо розгляду його апеляційної скарги, які порушують його право на звернення до суду, право на оскарження судового рішення. Вказав, що такими рішеннями, висловлюючи свої амбіції та погрози у вигляді штрафу, завдаючи збитків для держави, судді Вінницького апеляційного суду намагаються спонукати його поставити свій підпис в апеляційній скарзі у визначеному місці всупереч висновкам викладеним у постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин другої, третьої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак всупереч вимог законодавства заявник ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував свою заяву, та не врахував, що згідно норм ЦПК України задоволення відводу можливе у разі існування передбачених законом підстав, що є доведеними та обґрунтованими.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається його незгода з процесуальними рішеннями суддів в інших справах щодо розгляду поданої ним апеляційної скарги, а тому заява про відвід суддям Войтку Ю. Б., Стаднику І. М., Сопруну В. В., не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу суддів.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Отже судом не встановлено і матеріалами скарги не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості або об`єктивності суддів Войтка Ю. Б., Стадника І. М., Сопруна В. В. при розгляді вказаної справи, заінтересованості у розгляді справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому подану заяву необхідно передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку частини першої статті 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 , суддям Войтку Ю. Б., Стаднику І. М., Сопруну В. В., необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає вказану справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун