Житомирський апеляційний суд
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 295/10311/18 за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ),

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Грабчука Олександра Васильовича на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 25 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Опанасюк С.П. звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць К. по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів та складанню довідки-розрахунку №115832 від 09 липня 2024 року у виконавчому провадженні №59167112 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №295/10311/18, виданого Богунським районним судом міста Житомира 24 квітня 2019 року;

- зобов`язати вказаного державного виконавця здійснити повторний розрахунок заборгованості з урахуванням висновків суду, викладених в ухвалі за наслідками розгляду скарги.

Також в серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

-визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць К.Д. у виконавчому провадженні №59167112 щодо не скасування тимчасових обмежень, застосованих до боржника ОСОБА_1 згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та не виключенні відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати вказаного державного виконавця вжити дії щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

В обґрунтування скарг представник посилався на те, що державним виконавцем при складанні довідки розрахунку по заборгованості по аліментам, всупереч норм чинного законодавства не враховано, що постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження, а виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, виконавець не врахував всіх обставин, які надавали б підстави для накладання штрафу, що визначені частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Також представник зазначав, що державним виконавцем у порушення вимог частини 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» не були скасовані всі тимчасові обмеження та не виключені відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників при встановленні факту відсутності заборгованості по аліментам.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 25 вересня 2024 року скарги задоволено та зобов`язано посадову особу Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) що здійснює виконавчі дії у виконавчому провадженні №59167112 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №295/10311/18, виданого Богунським районним судом міста Житомира 24 квітня 2019 року, здійснити повторний розрахунок заборгованості по аліментам та скласти довідку-розрахунок.

Зобов`язано посадову особу Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) що здійснює виконавчі дії у виконавчому провадженні №59167112, скасувати тимчасові обмеження, що застосовані до боржника ОСОБА_1 , та виключити відомості про нього з Єдиного реєстру боржників.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_3 адвокат Грабчук О.В. подав апеляційну скаргу, де просить її скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарг на дії державного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини що мають значення для справи, допустив неправильне застосування положення норм матеріального права.

Зазначає, що дії державного виконавця були законними та обґрунтованими. А посилання суду першої інстанції на незаконність дій державного виконавця є безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Опанасюк С.П. просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції, яка є законною і обґрунтованою, - залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Грабчук О.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам скарги.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Опанасюка С.П. надійшла заява про розгляд скарги без їх участі та заперечення проти вимог поданої скарги.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 04 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Ухвалено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 грн щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 09 серпня 2018 року (т.1 а.с.99-100).

У Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (надалі Богунське ВДВС)на виконанні знаходиться виконавче провадження №59167112 з примусового виконання рішення у даній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №295/10311/18, виданого Богунським районним судом міста Житомира 24 квітня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2024 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Зі змісту якої вбачається, що станом на липень 2020 року заборгованість зі сплати аліментів становить 24 661,29 грн, в цей же період боржником сплачено 27 793,55 грн на погашення заборгованості по аліментам та станом на серпень заборгованість відсутня (т.1 а.с.163).

Відповідно до копії постанови головного державного виконавця Присяжнюк Е.Ю. від 03 червня 2020 року, за невиконання рішення суду про сплату аліментів, сукупний розмір заборгованості зі сплати яких перевищує суму платежів за один рік, накладено на боржника штраф у розмірі 4 632, 26 грн (т.2 а.с.130).

Із копії фіскального чека від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 здійснено платіж в сумі 30 178,70 грн на погашення заборгованості по аліментам (т.1 а.с.165 зворот).

Встановлено, що довідка-розрахунок №115832 від 09 липня 2024 року містить відомості про сплачену боржником в червні 2020 року суму на погашення заборгованості - 23 161,29 грн (т.1 а.с.172).

Згідно копії постанови старшого державного виконавця Побігач А.О. від 26 лютого 2024 року у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, накладено штраф на боржника ОСОБА_1 на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 28 487,22 грн (т.2 а.с.246).

Зі змісту копії довідки-розрахунку №104048 від 11 червня 2024 року вбачається, що заборгованість по аліментам становить 0,00 грн; штраф 33 119,48 грн; виконавчий збір 5 726,84 грн (т.1 а.с.163).

У копії довідки-розрахунку, складеної головним державним виконавцем за №115831 від 09 липня 2024 року щодо наявності заборгованості по аліментах у ОСОБА_1 зазначено: заборгованість станом на 11 червня 2024 року становить 0,00 грн; штраф 28 487,22 грн; виконавчий збір 6 026,84 грн (т.1 а.с.172).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 26 лютого 2024 року не існувало заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за три роки, оскільки довідка-розрахунок №115832 від 09 липня 2024 року містить недостовірні відомості про наявність у ОСОБА_1 боргу станом на лютий 2024 року - 55 474,45 грн, штрафу - 28 487, 22 грн, а також не відображає належним чином повну проплату за липень 2020 року у розмірі 30 178,70 грн.

Крім того, судом враховано ту обставину, що станом на червень 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, а державним виконавцем не надано відомостей про зняття обтяжень щодо боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із такими висновками місцевого суду, мотивуючи наступним.

Приписами статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 04 квітня 2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1500,00 грн щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 09 серпня 2018 року (т.1 а.с.99-100).

Постановами головного державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомира ГТУЮ у Житомирській області Присяжнюк Е.Ю. від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 встановлено наступні тимчасові обмеження боржника у праві:

- користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- полювання;

- виїзду за межі України;

- керування транспортними засобами (т.1 а. с. 132 -135).

03 червня 2020 року постановою головного державного виконавця Присяжнюк Е.Ю. за виконавчим листом №295/10311/18 виданим 24 квітня 2019 року, за невиконання рішення суду про сплату аліментів (сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму платежів за один рік) накладено на боржника штраф у розмірі 4 632,26 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 24 червня 2020 року був здійснений платіж на погашення заборгованості по аліментам в сумі 30 178,70 грн.

У той же час, матеріали справи містять дві копії довідки-розрахунку заборгованості. Зокрема, за №104048 від 11 червня 2024 року, з якої слідує, що заборгованість по аліментам становить 0,00 грн, штраф 33 119,48 грн, виконавчий збір 5 726,84 грн, та за №11581 від 09 липня 2024 року з якої вбачається, що заборгованість становить 0,00 грн, штраф 28 487,22 грн, виконавчий збір 6 026,84 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 11 червня 2024 року вбачається, що станом на липень 2020 року встановлено заборгованість у розмірі 24 661,29 грн. Але у цей же період ОСОБА_1 сплачено 27 793,55 грн на погашення заборгованості по аліментам і станом на серпень заборгованість відсутня.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Побігачем А.О. від 26 лютого 2024 року у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, накладено штраф на боржника ОСОБА_1 на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 28 487,22 грн (т.2 а.с. 246).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Богунського ВДВС, де просив роз`яснити та надати копії підтверджуючих документів про те на яку суму заборгованості з аліментів (зокрема за який конкретно період та яку сукупну кількість місячних платежів) боржнику нарахований штраф у розмірі 33 119,48 грн та виконавчий збір у розмірі 5 726,84 грн (т.1 а.с.162).

Згідно відповіді від 09 липня 2024 року №115831, наданої начальником Богунського ВДВС, штраф у розмірі 28 487,22 грн нараховано на підставі частини 14 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 50% виходячи з суми заборгованості 56 974,45 грн станом на 26 лютого 2024 року, згідно довідки-розрахунку №44977 (т.1 а.с.164).

Зі змісту копії довідки-розрахунку від 09 липня 2024 року за №115832 щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів, станом на 11 червня 2024 року становить 0,00 грн, штраф 28 487,22 грн, виконавчий збір 6 026,84 грн (т.1 а.с.172).

Колегія апеляційної інстанції вважає, що довідка-розрахунок №115832 від 09 липня 2024 року є необґрунтованою, оскільки містить недостовірні та безпідставні відомості про наявність у ОСОБА_1 боргу станом на лютий 2024 року 55 474,45 грн, штрафу 28 487,22 грн, а також не відображає належним чином проплату за липень 2020 року у розмірі 30 178,70 грн.

Наразі, встановивши, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментам, суд дійшов вірного висновку, що державний виконавець повинен був скасувати встановлені тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 , які вжиті постановами від 07 жовтня 2019 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені у скарзі, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Грабчука Олександра Васильовича залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 25 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 25 грудня 2024 року.