Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3413/24
Провадження № 2-з/935/36/24
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Кудрицького Р.П. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Кудрицький Р.П. подав заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.06.2023 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 02.10.2023 року у справі №935/2100/22 стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 418 612 грн. боргу за договором позики від 18.12.2021 року.

Однак вказує, що після відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа у справі №935/2100/22 було з`ясовано, що ОСОБА_2 відчужив належне йому майно на користь своєї дружини ОСОБА_3 .

Так зазначає, що між відповідачами у справі укладено спірний договір про поділ майна подружжя та дарування частини земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту відповідно до якого ОСОБА_2 подарував своїй дружині 1/2 частку у праві власності на це майно. Крім того 20.06.2024 року ОСОБА_2 подарував дружині житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:001:0351, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вважає, що такі дії відповідача вказують на ухилення від сплати боргу.

Тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно, а саме:

- цех по обробці граніту та земельну ділянку площею 0,9018 га, кадастровий номер :01:002:0004, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:001:0351, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

-заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії стосовно даного майна, в тому числі, заборонити прописувати малолітніх чи неповнолітніх дітей в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що невжиття заходів щодо забезпечення даного позову на даному етапі позбавить можливості позивача щодо належного захисту його прав та може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВерховногоСудуУкраїни «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи вищевикладене суддя вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою в частині накладення арешту на нерухоме майно відповідачів, оскільки предметом спору у даній справі є недійсність договорів дарування та поділу майна подружжя за якими відповідачем ОСОБА_2 відчужено на користь своєї дружини ОСОБА_3 частину цеху по обробці граніту та частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , та відчужено житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом. Тому суддя дійшов до переконання про можливість часткового задоволення заяви представника позивача - адвоката Кудрицього Р.П. про забезпечення позову, оскільки вважає, що запропонований ним вид забезпечення позову у частині накладення арешту є виправданим і співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову в частині заборони відповідачам та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії стосовно даного майна, в тому числі, заборонити прописувати малолітніх чи неповнолітніх дітей в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Так вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 4 ст. 29 ЦК України та відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Заборона відповідачам та третім особам вчиняти будь-які дії стосовно даного майна фактично призведе до обмеження права користування нерухомим майном зокрема цехом, земельною ділянкою, що може бути джерелом доходу відповідачів, а житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , може бути єдиним місцем проживання відповідачів. Заборона прописувати малолітніх та неповнолітніх дітей може спричинити порушення прав неповнолітньої дитини, що в даному випадку не є співмірним із предметом спору у цій справі.

У заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено жодних вагомих підстав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в цій частині може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. Заява не містить даних про спільних дітей, не надано доказів того, що діти на даний час мають інше місце реєстрації та в подальшому можуть бути зареєстровані у цьому житловому будинку.

При цьому на переконання суду накладення арешту на відповідні об`єкти нерухомості буде відповідати принципам розумності, обґрунтованості та адекватності щодо предмета забезпечення даного позову. Такі обмеження є достатніми заходами для збереження предмету спору, що унеможливлюють його відчуження на користь третіх осіб до прийняття рішення по суті спору.

Враховуючи викладене заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Кудрицього Р.П., задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно, а саме:

- цех по обробці граніту та земельну ділянку площею 0,9018 га, кадастровий номер :01:002:0004, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:0351, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову, -відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову направити сторонам та особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Позивач (Стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач(Боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач (Боржник): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО