Справа № 472/1129/24
Провадження №2/472/383/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Скрипник О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 домовилася з ОСОБА_3 , 1928 року народження, власницею житлового будинку, про укладення договору купівлі продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, розташований за адресою: с. Ставки Веселинівського району миколаївської області. ОСОБА_3 написала розписку про отримання коштів та передала їй ключі від будинку і пообіцяла виготовити правовстановлюючі документи на будинок, після чого офіційно оформити договір купівлі продажу садиби.

Після приведення будинку до стану можливого проживання разом із сім`єю в 2004 році переселилася до вищевказаного житлового будинку, в якому зараз проживає та відкрито, вільно користується, розпоряджається по теперішній час.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є власницею спірного житлового будинку.

В період проживання в житловому будинку нею був проведений капітальний ремонт житлового будинку з будівлями та спорудами, підведено побутовий газ та зроблено в середині житлового будинку водяне опалення від газового котла по всіх кімнатах. 23 грудня 2023 року вона на своє прізвище виготовила технічну документацію, на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_3 померла, вона втратила з поважних причин можливість нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку. Тому вона звернулась з вказаним позовом до суду, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, будівель та споруд визначеного в технічному паспорті, а саме: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - комора; літ. «В» - літня кухня; літ. «В1» - прибудова до літньої кухні; літ. «Г» - гараж; літ. «Дпд» - погріб; літ. «Е» - комора; літ. «Ж» - вбиральня; літ. «З»- душ; літ. «И» - альтанка; літ. «К» - навіс; літ. «Л» - навіс; літ. «М» - навіс; № 10 вигрібна яма; № 11 вигрібна яма; № 2 огорожа; № 12 огорожа; № 3 ворота; № 6 хвіртка; № 7 огорожа; № 8 огорожа; № 9 хвіртка; № 1 замощення; № ІІ- відмостка, які розташовані на земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га. Крім того визнати за нею право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території с. Ставки Ставківської сільської Ради за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,25 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія МК № 00306 від 20.09.1994 року, виданого на підставі 13 сесії 21 скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області від 21.04.1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 38.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

14 листопада 2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що в 2004 році вона домовилася з ОСОБА_3 власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 про укладення договору купівлі продажу. ОСОБА_3 написала їй розписку про отримання коштів, та передала ключі від будинку, та пообіцяла пізніше виготовити правовстановлюючі документи на житловий будинок. Але ОСОБА_3 померла, тому вона не може отримати правовстановлюючі документи. Вона проживає в будинку понад 20 років, вчасно сплачує всі комунальні послуги, проводяться ремонтні роботи в будинку, тому просить суд позов задовольнити та визнати за нею право за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Але до суду від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівського селищної ради Андрія Стаднічук надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є її сусідкою з 2004 року, до неї проживала ОСОБА_3 , яка померла.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_1 проживає в житловому будинку АДРЕСА_3 . Ставки з 2004 року, вона є його сусідкою. До позивача в будинку проживала ОСОБА_3 , яку забрали діти проживати до себе, так як остання хворіла.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює з 1992 року в Ставківській сільській раді, з початку працювала секретарем, а в даний час з 2000 року є старостою Ставківського округу. ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 більше 20 років. До неї в даному житловому будинку проживала ОСОБА_3 , яка вибула в 1989 році. Позивачка купила даний будинок, вчасно сплачує податки, користується будинком добросовісно.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає безперервно в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 в період з 2004 року по теперішній час, але не зареєстрована. Проживає разом з сім`єю, а саме: чоловік ОСОБА_8 , 1970 року народження, син ОСОБА_9 , 1993 року народження, та син ОСОБА_10 , 1998 року народження, що підтверджується довідкою № 106 від 25.10.2024 року виданої старостою Ставківського старостинського округу Тетяною Крижанівською (а.с. 44).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 31 травня 1996 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Степівської сільської ради народних депутатів № 10 від 09.04.1996 року (а.с. 27).

З копію Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 00306 від 20 вересня 1994 року вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га (а.с. 41)

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одеса ОСОБА_3 померла,смерть якої було зареєстровано Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 25 серпня 2004 року за актовим записом № 7688, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису по смерть № 7 від 29.10.2024 року.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79011490 від 05.11.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

З дослідженої копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 40 встановлено, що 25 грудня 2023 року був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок (а.с. 28-34) .

Відповідно до довідки № 2-655 від 27.12.2023 року, виданої начальником Веселинівської філії Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», було проведено поточні інвентаризаційні роботи житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Власник станом на 28.12.2012 року ОСОБА_3 1/1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 31.05.1996 року, виданого виконавчим комітетом Ставківської сільської ради народних депутатів, зареєстровано Веселинівською філією КП «ММБТІ» 31.05.1996 року, р. № 40. Змінено АДРЕСА_1 згідно розпорядження Ставківської сільської ради Веселинівського району, Миколаївської області від 16 лютого 2016 року, № 4-р (а.с. 35)

Згідно з довідкою виданою старостою Ставківського старостинського округу Тетяною Крижанівською № 107 від 25.10.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно з 2004 року по теперішній час добросовісно, безперебійно та відкрито користується земельною ділянкою розміром 0,50 га за адресою: АДРЕСА_1 . Сплачує земельний податок з 2004 року по теперішній час (а.с. 45).

Відповідно до положення ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 9 січня 2004 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 9 січня 2004 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Враховуючи те, що позивач вже понад 20 років відкрито добросовісно та безперервно володіє житловим будинком АДРЕСА_3 , суд вважає, що за нею має бути визнано право власності на житловий будинок за набувальною давністю.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, будівель та споруд визначеного в технічному паспорті, а саме: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - комора; літ. «В» - літня кухня; літ. «В1» - прибудова до літньої кухні; літ. «Г» - гараж; літ. «Дпд» - погріб; літ. «Е» - комора; літ. «Ж» - вбиральня; літ. «З»- душ; літ. «И» - альтанка; літ. «К» - навіс; літ. «Л» - навіс; літ. «М» - навіс; № 10 вигрібна яма; № 11 вигрібна яма; № 2 огорожа; № 12 огорожа; № 3 ворота; № 6 хвіртка; № 7 огорожа; № 8 огорожа; № 9 хвіртка; № 1 замощення; № ІІ- відмостка, які розташовані на земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території с. Ставки Ставківської сільської Ради за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,25 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія МК № 00306 від 20.09.1994 року, виданого на підставі 13 сесії 21 скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області від 21.04.1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 38.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області: А.О. Тустановський