ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/524/24 Справа № 693/1311/23Головуючий по 1 інстанції Коцюбинська Ю. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О. М.
УХВАЛА

09 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І., Фетісової Т. Л., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Ландишева С. М., про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ландишевої Світлани Миколаївни на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08 січня 2024 року,

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ландишевої Світлани Миколаївни на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року розгляд справи призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження), за наявними в ній матеріалами.

02 квітня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 з 28 лютого 2024 року перебуває у складі Збройних Сил України, де проходить військову службу за призовом по мобілізації і до сьогодні. На підтвердження вказаних доводів до заяви представник відповідача долучив копію довідки № 2473, відповідно до якої солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.2024 і до сьогодні.

Дослідивши доводи заяви, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст.65 Основного Закону, та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер і не може розглядатися як відмова в судовому захисті.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі низкою Указів Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19 зроблено висновок, що "процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції".

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Військової частини № НОМЕР_2 без дати, відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 за призовом по мобілізації з 28 лютого 2024 року по теперішній час.

Натомість, вказана довідка не містить відомостей про те, що військова частина у складі ЗСУ, в якій проходить службу відповідач ОСОБА_1 , переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території України.

Окрім того, колегія суддів вважає, що представник відповідача ОСОБА_1 , не вказала у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача ОСОБА_1 на військовій службі, виходячи із заявлених ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ландишева С. М. підстав зупинення провадження, а також враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника ОСОБА_2 , що й було ним реалізовано під час звернення до апеляційного суду із самою апеляційною скаргою та заявою про зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що клопотання про зупинення провадження не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ландишевої Світлани Миколаївни про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в оскарженню не підлягає.

Судді