ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4448/24 Справа № 186/290/24 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меркулової Т. П. на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу у 2017 році дитина залишилась проживати разом із матір`ю, а відповідач, як батько не приймає участі у житті та вихованні дитини та має заборгованість зі сплати аліментів на її утримання.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просила позбавити його батьківських прав відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року зазначену цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд до Дзержинського міського суду Донецької області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та передати справу для розгляду Першотравенському міському суду Дніпропетровської області. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що зазначений позов повинен розглядається за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке зазначено в паспорті.

У позовній заяві вони зазначали, що фактичне місце мешкання відповідача не відомо та органами поліції не встановлено. Остання відома інформація позивачу про місцезнаходження відповідача це те, що він виїхав за межі України. Також зазначали, що ОСОБА_1 з дитиною, відносно якої поставлено питання позбавлення батьківських прав відповідача - мають статус внутрішньо переміщеної особи й фактично мешкають у місті Першотравенськ. Але Першотравенський суд Дніпропетровської області формально поставився до позовної заяви, не враховуючи її суть та інтереси малолітньої дитини, а також те, що Дзержинський міський суд Донецької області знаходиться у м. Торецьк Донецької області, територія якого віднесена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що по даній справі оскаржується ухвала суду про передачу справи на розгляд до іншого суду, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд до Дзержинського міського суду Донецької області,суд першої інстанції виходив із того, що з наданих позивачем документів вбачається реєстрація відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий висновок відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

У цивільно-процесуальному законодавстві України визначення «належного суду» врегульоване інститутом підсудності та передбачене Розділом 3 Глави 2 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відподвідача, якщо інше не передбачено законом..

Звертаючись до суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільної дитини - ОСОБА_3 ..

З позовної заяви, а також доданих до неї копій паспорта ОСОБА_2 та виконавчого листа про стягнення з нього аліментів у справі №225/2435/17 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13,14). Фактичним місцем проживання позивача, відповідно копії акту №14 від 08.01.2024 року є АДРЕСА_3 (а.с.5).

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано передано справу за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області за зареєстрованим місцем проживання відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано фактичне місце проживання позивача із дитиною, відносно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, та те що мати дитини перебуває у декретній відпустці у зав`язку із пологами, то норми процесуального законодавства не передбачають для даної категорії справ можливості вибору позивачем альтернативної підсудності за встановлених обставин.

При цьому слід зауважити, що не зважаючи на територіальну розташованість Дзержинського міського суду Донецької області, він продовжує здійснювати правосуддя, а територіальна віддаленість місця проживання позивача не позбавляє її права приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та через представника.

Щодо перебування відповідача за межами території України, то зазначений факт не підтверджений належними та допустимими доказами, а надані позивачем листи органів поліції відображають свідчення самої позивачки з цього приводу та не встановлюють перебування позивача за кордоном.

Крім того, пункт 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини, їм надано належну оцінку, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються питань, які підлягають вирішенню під час розгляду спору по суті позовних вимог та зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями через тлумачення процесуального законодавства на свою користь, а також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За наведених обставин судом першої інстанції на законних підставах передано справу за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області .

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меркулової Т. П. залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року про передачу справи за підсудністю залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: