ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 392/1523/22

провадження № 22-ц/4809/743/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Назаренко Юрій Володимирович, Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області;

третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року, у складі головуючого судді Кавун Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди.

В обґрунтування позову вказував, що 05.04.2019 ним подано заяву до Новогригорівської сільської ради Новоукраїнського (Маловисківського) району Кіровоградської області про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,8 гектара, як учаснику АТО.

Рішенням Новогригорівської сільської ради Новоукраїнського (Маловисківського) району Кіровоградської області № 451 від 19.06.2020 вказану заяву задоволено та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га (в тому числі 2,0 га землі запасу сільськогосподарського призначення за рахунок земель комунальної власності) на території Новогригорівської сільської ради Новоукраїнського (Маловисківського) району Кіровоградської області.

На виконання рішення № 451 від 19.06.2020 розроблено проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для ведення ОСГ (згідно КВЦПЗ А.01.13).

21.09.2020 рішенням Новогригорівської сільської ради Новоукраїнського (Маловисківського) району Кіровоградської області № 506 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність для ведення ОСГ (згідно КВЦПЗ А.01.13) за адресою: Кіровоградська область Новоукраїнський (Маловисківський) район Новогригорівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Вказаним рішенням йому передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га у тому числі: 2,000 га земель для ведення особистою селянського господарства (згідно КВЦПЗ А.01.13), кадастровий номер :02:000:1006 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у комунальній власності Новогригорівської сільської ради за адресою: Кіровоградська область Новоукраїнський (Маловисківський) район Новогригорівська сільська рада (за межами населеного пункту). Після винесення рішення він не встиг зареєструвати земельну ділянку в реєстрі, так як йому не було роз`яснено про таку необхідність.

У листопаді 2022 року стало відомо, що належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006, рішенням Смолінської селищної ради № 302 від 11.02.2022 незаконно передано у власність ОСОБА_2 , про що свідчать дані інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та в подальшому передано вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_3 .

Від належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1006 він добровільно не відмовлявся, інших підстав для позбавлення такого права також не існує на даний момент.

Вважає, що Смолінська селищна рада діяла поза межами добросовісного урядування, передавши вже сформованому та передану у власність його земельну ділянку третій особі, при цьому могла та була зобов`язана перевірити наявність майнового інтересу на таку земельну ділянку, незалежно від того, чи була внесена інформація до державного реєстру про право власності на таку ділянку чи ні.

Просив:

визнати незаконним та скасувати рішення Смолінської селищної ради № 302 від 11.02.2022 ,

визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006, загальною площею 2,0000 га у тому числі: 2,000 га земель для ведення особистого селянського господарства (згідно КВЦПЗ А.01.13),

визнати незаконним та скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006 за ОСОБА_2 , індексний номер 63662628 від 24.02.2022 року,

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1006, б/н від 24.02.2022 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію, індексний номер 64528426 від 18.08.2022,

стягнути на його користь понесені судові витрати.

07.03.2023 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд, витребувати на його користь земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006, загальною площею 2,0000 га у тому числі: 2,000 га земель для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський (Маловисківський) район с. Новогригорівка.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Смолінської селищної ради Новокраїнського району Кіровоградської області за № 302 від 11.02.2022 «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:1006 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до КВЦПЗ - А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Витребувано на користь ОСОБА_1 із не законного володіння у ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:1006.

Стягнуто із Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2066,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що позивач не оформив право власності на спірну ділянку у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , а він у свою чергу здійснив державну реєстрацію спірної земельної ділянки у відповідності до вказаного Закону ,а тому право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за ним.

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Косінська О.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Посилається на те, що спірна ділянка передана позивачу у власність ,а щодо реєстрації права власності на земельну ділянку у відповідному порядку, йому не було роз?яснено.

Вважає, що передача земельної ділянки у власність відповідачу у листопаді 2022 року відбулася незаконно.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов в частині скасування рішення Смолінської селищної ради Новокраїнського району Кіровоградської області за № 302 від 11.02.2022 «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:1006 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до КВЦПЗ - А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області та витребування на користь ОСОБА_1 із не законного володіння у ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, суд першої інстанції послався на те, що права позивача порушено щодо вільного користування, володіння та розпорядження належним йому на праві власності майном (земельною ділянкою).

Суд першої інстанції вважав встановленим, що позивач набув права власності на спірну земельну ділянку першим, а державний реєстратор припустився помилки щодо державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області за № 451 від 19.06.2020 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 на території Новогригорівської сільської ради.

Приватним підприємством «Громадський земельний центр» розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - А.01.03.) за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, Новогригорівська сільська рада (за межами населеного пункту) на підставі рішення сесії Новогригорівської сільської ради від 19.06.2020 за № 451.

Рішенням Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області № 506 від 21.09.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (згідно КВЦПЗ А.01.03) за адресою Кіровоградська області, Маловисківський район, Новогригорівська сільська рада (за межами населеного пункту); передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га у тому числі 2,0000 га земель для ведення особистого селянського господарства (згідно КВЦПЗ А.01.03.) кадастровий номер :02:000:1006 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у комунальній власності Новогригорівської сільської ради за адресою: Кіровоградська області, Маловисківський район, Новогригорівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Рішенням Смолінської селищної ради Новокраїнського району Кіровоградської області за № 302 від 11.02.2022 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано земельну ділянку у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:1006 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до КВЦПЗ - А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006 віднесено до земель комунальної власності, державну реєстрацію здійснено 26.08.2020.

Відомості станом на 26.08.2020 року щодо обметяжень відсутні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 22.02.2022 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1006 площею 2 га, за ОСОБА_2 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 63662628 від 24.02.2022, підстава для державної реєстрації-рішення Смолінської селищної ради №302 від11.02.2022.

На підставі договору оренди землі від 24.02.2022 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 18.08.2022 здійснено державну реєстрацію іншого речового права-право оренди земельної ділянки, індексний номер:64528426.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.03.2023, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1006, площею 2 га, що розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, 22.02.2022 зареєстровано за ОСОБА_2 , право оренди - 24.02.2022 за ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить колегія суддів та застосовані норми права.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частинами першою, другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною першою статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Положеннями частини першої статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186 ЗК України.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову у надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно пункту 6 частини третьої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою-п`ятою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника. Цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.

Системний аналіз норм статей 22, 116, 118 ЗК України дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання зацікавленою особою клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання зацікавленою особою погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Таким чином, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або у користування є лише першою стадією у процедурі вирішення питання про передачу земельної ділянки зацікавленій особі. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та постанові Верховного Суду від 08 серпня 2022 року у справі № 240/16949/21 (провадження № К/9901/48479/21).

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження № 11-986апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та постановах Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 607/19806/18 (провадження № 61-15223св21), від 04 жовтня 2023 року у справі № 187/919/21 (провадження № 61-494св23).

За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування з проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі (постанова Верховного Суду від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20, провадження № 61-11769св21).

Учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 463/3375/15-а.

У зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3220,80 грн .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

О.А.Письменний