КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Чунжина Вадима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє опікун - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є користувачами зазначених послуг в квартирі АДРЕСА_2 даного будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані послуги, у них виникла заборгованість, яка складає 87309, 75 грн, та яку позивач просив стягнути на свою користь у судовому порядку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах (як опікун) ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 71 943,32 грн, 3% річних від суми боргу у розмірі 3099,98 грн та інфляційних втрат у розмірі 9762,80 грн, а всього - 84 806,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі 893, 86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах (як опікун) ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі 1787,72 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Чунжин Вадим Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми права стосовно та кваліфіковані правовідносини, що склалися між сторонами, та застосовано принцип солідарної відповідальності, у рішенні та у позовній заяві відсутнє посилання на будь-яку норму закону, що передбачала б виникнення солідарного зобов`язання. Також немає вказівки на пункт договору, який встановлює виникнення солідарного зобов'язання.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги стосовно нарахування розміру пені та штрафних санкцій, судом першої інстанції невірно обрахований період нарахування пені та штрафних санкцій та розмір так, як судом не було враховано приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» яка діяла з 05 березня 2022 року по 23 грудня 2024 року.

Вказував, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Тому вважає, що 3% річних від суми боргу у розмірі 3099,98 грн та інфляційні втрати у розмірі 9762,80 грн за період з 24.02.2022 року по 23.12.2023 року були невірно нараховані та не могли бути нараховані.

04 червня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Євро-Реконструкція» - Смолярчук Оксани Олександрівни, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, три проценти річних та інфляційні втрати, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідачі несвоєчасно вносили плату за послуги з постачання теплової енергії та користування послуги гарячого водопостачання, внаслідок чого у останніх утворилась заборгованість. Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні даного спору врахував, що відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, з 2 квітня 2020 року визначена статтею 257 ЦК України позовна давність продовжена, а вимоги позивача підлягають задоволенню у період з квітня 2017 року.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що слід застосувати позовну давність до заборгованості відповідачів, яка виникла за послуги з постачання гарячої води, до квітня 2017 року. Поряд з цим, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення судом не застосовувалась, оскільки позивачем заявлено період до стягнення з квітня 2017 року.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_3 здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція", затвердженого рішенням учасника Товариства №29/11-19 від 29 листопада 2019 року, Товариство створене учасниками та здійснює свою діяльніть на підставі Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про товариство з обмеженою відповідльністю» та інших нормативних актів, чинних на території України, а також цього статуту (а.с. 24 зв.).

Відповідно до пункту 3.1 Товариство здійснює господарську діяльність з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, а також отримання прибутку і реалізації на основі одержавного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників та членів трудового колективу Товариства (а.с. 24 зв.).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_4 та є споживачами зазначених послуг.

Відповідно до повідомлення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку у відділі опіки та піклування управління соціального захисту населення райдержадміністрації, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року визнаний недієздатним, а ОСОБА_3 (відповідач) призначено опікуном.

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії на житловому приміщенню (кваритирі), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 за період з квітня 2017 року по червень 2023 року складає 40 982,63 грн (а.с. 11-12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води на житловому приміщенню (квартирі), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 за період з квітня 2017 року по червень 2023 року складає 31552,76 грн (а.с. 13-14).

Звертаючись із позовом до суду позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних від суми боргу та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. При цьому період нарахувань згідно розрахунку, 3% річних від суми боргу та інфляційні втрати, вказані за період з квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідачі своєчасно з квітня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з лютого 2017 року не вносили плату за отримані послуги з гарячого водопостачання.

Також щодо застосування позовної давності суд першої інстанції вірно врахував, що строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до закінчення дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тому суд першої інстанції вірно застосував позовну давність до заборгованості відповідачів, яка виникла з постачання гарячої води до квітня 2017 року. Позовна давність до вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення не застосовується, оскільки позивачем заявлено період до стягнення з квітня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанці не вірно застосував принцип солідарної відповідальної, та у оскаржуваному рішенні відсутнє посилання та норму закону, що передбачала б виникнення солідарного зобов`язання, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З урахуванням викладеної вище норми права та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, а отже зобов`язані в солідарному порядку сплатити на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно обрахований період нарахування пені та штрафних санкцій та розмір так, як судом не було враховано приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» яка діяла з 05 березня 2022 року по 23 грудня 2024 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, враховуючи наступне.

Встановлено, що відповідачі у зв`язку з несвоєчасною сплатою за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, утворилась заборгованості у розмірі 75 535,39 грн за період з квітня 2017 року по червень 2023 року.

24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022. Воєнний стан в Україні введено на всій території України та діє до теперішнього часу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" постановив в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні»: установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" викладено у такій редакції:

1.Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв?язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Крім того, відповідно до доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, нарахування 3% річних та інфляційної складової боргу здійснюється лише по 23.02.2022 року, тобто лише на ту заборгованість, яка виникла до введення в дію воєнного стану в Україні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256-257, 625 ЦК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374,375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Чунжина Вадима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «03» липня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник