Справа №442/3650/24
Провадження №2/442/959/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу № 442/3650/24 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ-служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3

представник служби у справах дітей ОСОБА_4 ,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати між ними шлюб, укладений 24.01.2009 актовий запис № 39; визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 ,

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 січня 2009 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Спільне подружнє життя у них не склалося, дружина більше року проживає окремо, має іншу сім`ю, довгий час вони не бачаться, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, втратили почуття любові. Спільне життя з відповідачкою у них не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, і подальше перебування у такому шлюбі суперечить їх інтересам.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Діти залишилися проживати разом із позивачем у АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить йому на праві власності.

Відповідачка з початку 2023 року проживає окремо, у АДРЕСА_2 . Однак відомо, що вона їздить за кордон та має намір там залишитися проживати з іншим чоловіком.

Таким чином, відповідачка протягом року не цікавиться життям дітей, не телефонує до них, не утримує їх, не бере участі в їхньому вихованні, і з тих пір діти є на повному його утриманні та він самостійно виховує дітей, тобто відповідачка повністю самоусунулася від виховання, не дбає про фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує дітей. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначено на 12.06.2024.

21.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Щодо визначення місця проживання дітей просила відмовити.

Ухвалою від 12.06.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 03.07.2024.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у ньому, просили заявлені вимоги задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відзиві на позовіні заяву позовні вимоги визнала частково, вказала, що діти тимчасово залишились проживати з батьком, оскільки вона планує реалізувати свої професійні амбіції за кордоном. Зобов`язується підтримувати зв`язок з дітьми та надавати їм матеріальну допомогу коли влаштується на роботу і матиме стабільні доходи. Просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, просила при постановленні рішення врахувати думку дитини.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Ствердила, що близько року він проживає лише з синами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Належно здійснює свої батьківські обов`язки, піклується про них. Діти чисті, охайні.

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що близько року він проживає лише з татом та братом. Мама пішла від них, не приділяє їм часу, не піклується про них, матеріально не допомогає, хіба інколи телефонує. Тато належним чином піклується про них, готує їсти, вчить уроки, відвідує школу та садок, матеріально забезпечує.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Встановлено, що 24.01.2009 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 39.

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 26.04.2024, складеного посадовими особами відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, діти: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , забезпечені усім необхідним для пролживання та розвитку. Порушень прав дітей не виявлено.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона є класним керівником ОСОБА_6 , учня 8-а класу ліцею № 1 ім. Івана Франка, протягом року матері ОСОБА_9 вона не бачила, мати не піклувалась про дитину та не відвідувала школу. Дитина проживає разом з батьком, який стабільно бере участь у виховних процесах.

Письмовими поясненнями свідок ОСОБА_11 ствердила, що є сусідкою сімї ОСОБА_12 , протягом року матері ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вона не бачила, мати не піклувалась про дітей та не допомогала. Діти проживають разом з батьком, яний піклується про них.

Свідок ОСОБА_13 у письмових поясненнях засвідчила, що є сусідкою по будинку сімї ОСОБА_12 . ОСОБА_2 не піклується про дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та протягом року на проживає з сімєю.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_14 , який є другом та сусідом ОСОБА_1 , дружина останнього протягом останнього року не бере участі у вихованні та забезпеченні дітей.Діти проживають разом з батьком протягом року, який піклується про них та їх забезпечує.

Свідок ОСОБА_15 у письмових поясненнях ствердила, що протягом одного року матері Всеволода вона не бачила, така не піклувалась про дитину та не з`являлась у садку. Дитина проживає разом з батьком, який стабільно проводив та забирав Всеволода та піклувався про нього.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, їх сини проживають разом з батьком, який займається їх вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дітей сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце її проживання з батьком за адресою місця реєстрації останнього.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір"з відповідача на користь позивача слід стягнути 3633,60 грн. понесених судових витрат

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд,

ухвалив:

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 24.01.2009, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 39.

Визначити місце проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує дітей, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3633 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2024.

Суддя Нагірна О.Б.