Номер провадження: 22-ц/813/3675/24
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.06.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, -

встановила:

У листопаді 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про припинення права власності у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року у задоволенні заяви Одеської міської ради про забезпечення позову було відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником Одеської міської ради.

22 лютого 2024 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі, обґрунтована тим, що відповідач наразі проходить службу в Збройних силах України і не може належним чином ні представляти свої інтереси в суді, ні зібрати необхідні докази по суті справи, оскільки перебуває на військовій службі. Тому, заявник просив зупинити провадження у справі № 522/23052/23 до припинення його перебування у складі Збройних силах України.

Ознайомившись із вказаною заявою, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить до висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Указом Президента України №64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наведене вище дозволяє дійти висновку, що норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути належні докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14 грудня 2022 року у справі 757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19.

У даному випадку, звертаючись до суду із заявою про зупинення провадження, відповідач надав суду апеляційної інстанції витяг з наказу № 3 від 15 червня 2022 року, з якого вбачається, що старшого солдата ОСОБА_1 , водія роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено 13 червня 2022 року на посаду водія-санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 .

При цьому заявником не надано суду апеляційної інстанції доказів перебування його, станом на лютий 2024 року, у складі Збройних сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником. Відтак, наявна у матеріалах справи копія витягу з наказу № 3 від 15 червня 2022 року не може бути підставою для зупинення провадження у справі у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних сил України, має бути відмовлено.

Керуючись ст. 251, 252 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе