Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2998/24
Провадження № 2-н/945/307/24
УХВАЛА

27 грудня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 (далі - заявник) адвокат Кравченко Олександра Олександрівна в системі «Електронний суд» сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (далі - боржник) аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України закріплено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з положеннями ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів представник заявника зазначила, що заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 09.07.2024 року № 4802- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ур. м. Аксу, Павлодарської області Казахстан, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Згідно з довідкою від 09.07.2024 року № 4802- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, дочка заявника ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Херсон, Херсонської області, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Вказані адреси до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Миколаївської області не відносяться.

Тлумачення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Отже, як вбачається з заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, представником заявника з наданих альтернатив обрано пред`явлення заяви за зареєстрованим місцем проживання чи перебування заявника (посилаючись на ч. 1 ст. 28 ЦПК України) за адресою: АДРЕСА_3 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Миколаївського району Миколаївської області.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положенням ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів разом з доданими до неї документами слід передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва за зареєстрованим місцем проживання/перебування заявника.

Керуючись ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32, ч. 8 ст. 165, ч. 9 ст. 187, ст. 162, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів разом з доданими до неї документами передати на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя І.В. Павленко

27.12.2024