_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3299/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Свої вимоги мотивували тим, що 24.12.2023 року о 21.35 годині в м. Одеса по вул. Ак. Вільямса біля будинку № 60/1, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Постановою від 25.01.2024 року по справі № 947/1682/24 відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на дату звернення з позовною заявою позивачу не було виплачено жодних коштів, ані страховою компанією відповідача, ані самою відповідачкою. Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача в порядку досудового врегулювання спору з проханням здійснити ремонт пошкодженого автомобіля або компенсувати витрати на ремонт. Однак, відповідач забажала вирішувати спір в судовому порядку, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з позовною заявою.
Ухвалою судді від 17.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
27.05.2024 року від позивача ОСОБА_1 , до канцелярії суду, надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
02.07.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.
Представник третьої особи ТДВ СК «Альфа-Гарант»у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 24.12.2023 року о 21.35 годині в м. Одеса по вул. Ак. Вільямса біля будинку № 60/1, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .
Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.01.2024 року по справі №947/1682/24 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
07 березня 2024 року позивач звернувся до ОНДІСЕ з заявою про залучення судового експерта для проведення транспортно-товарознавчого дослідження. На вирішення експертного дослідження було поставлено наступні питання: Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 24.12.2023 року? Яка вартість матеріальних збитків завданих ОСОБА_1 , як власнику автомобіля Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 24.12.2023 року?
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». Представник ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» був присутній на огляді автомобіля Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 24.12.2023 року.
Відповідно до п. 13 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ».
Витрати на проведення експертного дослідження складають 6815,52 грн., витрати на надсилання поштових повідомлень про експертний огляд складають 186 грн.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим,- об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванн потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.
Відповідача визнано винною Постановою від 25.01.2024 року по справі № 947/1682/24 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Право на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Заборгованість зі сплати 3% річних та інфляційних втрат нараховується відповідачу, починаючи з дня набрання Постановою Київського районного суду м. Одеси по справі №947/1682/24 законної сили, а саме - з 05.02.2024 року.
В статті 23 ЦК України, зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
29 травня 2024 року позивач звернувся до Українського центру судових експертиз з заявою про проведення психологічної експертизи для визначення характеру та обсягу страждань, заподіяних наслідками ДТП, яка відбулась 24.12.2023 року. Оплата за експертні послуги по Договору № 1/Д-30/05 від 30.05.2024 року, склала 16 900 грн.
Відповідно до висновку експерта ДТП, яке трапилось 24.12.2023 року, було для ОСОБА_1 , психотравмувальним; наслідки ДТП обумовили тривалі негативні психоемоційні зміни, до теперішнього часу обмежують соціальне функціонування та погіршують якість життя, чим спричинили ОСОБА_1 моральні страждання. Орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних ОСОБА_1 , становить 13 мінімальних заробітних плат. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року №3460-ІХ передбачено установити в 2024 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 квітня - 8000 гривень. Таким чином, 13 мінімальних заробітних плат дорівнює - 104 000 грн. (сто чотири тисячі гривень).
Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача оплату за експертні послуги по Договору № 1/Д-30/05 від 30.05.2024 року, що складає 16 900 грн. та моральну шкоду у розмірі 104000 гривень.
Позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Захист». Гонорар за надання ОСОБА_1 адвокатських послуг складає 4 000 грн., що включає в себе формування правової позиції по справі та складення позовної заяви, що підтверджується Договором про надання адвокатських послу №23/1 від 24.02.2024 р., Додатком до Договору про надання адвокатських послуг № 23/1 від 24.02.2024 р., Квитанцією про оплату адвокатських послуг та Актом виконаних робіт за Договором про надання адвокатських послуг №23/1 від 10.04.2024 року.
У зв`язку з наведеним з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу з у розмірі 4000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У зв`язку з наведеним з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 4234,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Куриленко О. М.