ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/4666/21

провадження № 22-ц/4809/489/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Жеребенко Олени Валеріївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року у складі судді Кулінки Л. Д. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовної заяви

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила стягнути на свою користь додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 14 600 грн 50 коп.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 лютого 2014 року по справі № 393/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати із 16 січня 2014 року і до виповнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Станом на 01.05.2021 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 23 849 грн.

При цьому, окрім звичних витрат на утримання доньки, позивач зазначала, що несе додаткові витрати на утримання дитини.

Зокрема, спільна з відповідачем донька відвідувала заняття у Центрі розвитку дитини «Дошкільнятко» з 04 вересня 2017 року по 01 червня 2019 року, музичну школу № 3 міста Кропивницького по класу фортепіано з 01.09.2019 по теперішній час, тренування з секції теквандо з 03 вересня 2020 року по травень 2021 року включно, заняття Мовної студії «WOW! English» з 02 вересня 2019 року по теперішній час.

Крім того, ОСОБА_3 навчається НВО «Багатопрофільний ліцей ФМШ ОШ І-ІП ступенів № 18», а тому позивач постійно несе додаткові витрати пов`язані з оплатою харчування доньки у ліцеї, придбанням необхідного обладнання для навчання (спеціальні зошити, підручники, шкільне обладнання, форма для тренування, витрати, які виникають в процесі навчання для комфортного знаходження дітей у відповідному навчальному закладі).

Відповідач є працездатним, а тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, яка відвідує відповідні гуртки, розвивається всесторонньо, розвиває свої музичні здібності, здібності до вивчення іноземних мов та розвивається у спорті.

Оскільки, ОСОБА_1 самостійно важко забезпечити належний розвиток доньки, а відповідач як батько повинен утримувати дитину та забезпечувати її всім необхідним на рівні з матір`ю, проте, ухиляється від виконання свого обов`язку, позивач звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем на підтвердження обставин, викладених в позові долучено довідки про відвідування дититною різних секції таких як, музична школа та таеквон-до, центр розвитку дитини та мовна школи, однак, доказів того, що вказані гуртки та навчальні заклади необхідні дитині для розвитку у неї певних здібностей, не надано.

ОСОБА_1 долучено доказів участі дитини у змаганнях, грамот, нагороджень, досягнень у музичній, спортивній, мовній сферах, а тому відвідування таких гуртків та навчальних закладів не може бути обставинами, які викликані розвитком здібностей дитини та можуть бути віднесені до додаткових витрат у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Шкільні витрати, на які посилалась позивач, суд першої інстанції вважав такими, які не відносяться до витрат, викликаних особливими обставинами, а отже є такими, що входять до складу аліментів.

Понесені витрати позивачем є її добровільним волевиявленням та нею не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу здійснення нею додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Жеребенко О. В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Суд першої інстанції розглянув справу без врахування дійсних обставин справи, застосовуючи суто формальний підхід, що є неприпустим в справах, які стосуються інтересів дитини та її повноцінного розвитку.

В заяві про уточнення позовних вимог позивачем було надано детально опис усіх матеріалів справи, враховуючи пояснення суду стосовно хаотично долучених доказів по справі.

Суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінки тому факту, що відповідач спочатку визнавав позов, вказуючи, що ним нібито також були понесені додаткові витрати на утримання доньки.

Позивачем було понесено витрати на розвиток здібностей доньки в сфері музики, вивчення іноземних мов, фізичного розвитку, розвитку здібностей в дошкільному віці з метою повного та всебічного розвитку дитини.

Узгодити відповідні секції та гуртки з батьком є неможливим через відсутність його зацікавленості у фізичному та творчому розвитку дитини, при цьому, така поведінка батька не може впливати на обмеження права дитини на повноцінний розвиток та фізичне здоров`я, що не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, судом було розглянуто справу з порушенням процесуальних строків.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 14 600 грн 50 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 становить 302 800 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.11.2013 виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 лютого 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати із 16 січня 2014 року і до виповнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення із 16.01.2014 і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 243 грн 60 коп судового збору.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 22 квітня 2015 року, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінила на ім`я на ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданого Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.05.2021 становить 23 849 грн.

Довідкою від 17 травня 2021 року підтверджено те, що ОСОБА_3 відвідує заняття Мовної студії «WOW! English» з 02 вересня 2019 року. Оплата за навчання з 01 вересня 2019 року становить 550 грн на місяць.

Згідно довідок громадської організації Кіровоградська обласна об`єднана федерація таеквон-до І.Т.Ф. Ліпко- ОСОБА_5 , дійсно відвідує тренування в секції таеквон-до з 03.09.2020 по травень 2021 року включно. Опікувалась та сплачувала за заняття мати ОСОБА_1 . За період з 03.09.2020 по 01.06.2021 сплатила за тренування доньки 1 800 грн.

Відповідно до довідки Центру розвитку дитини «Дошкільнятко» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідувала заняття у Центрі розвитку дитини «Дошкільнятко» з 04.09.2017 по 01.06.2019. За вказаний період навчання мати дитини ОСОБА_1 сплатила за навчання доньки 8 100 грн. Опікувалась та сплачувала за заняття мати ОСОБА_1 .

Згідно довідок Музичної школи № 3 міста Кропивницького ОСОБА_3 дійсно навчається в Музичній школі № 3 міста Кропивницького по класу фортепіано з 01.09.2019 по теперішній час. За період з 01.09.2019 по 01.06.2021 за навчання доньки мати ОСОБА_1 сплатила 2 880 грн.

Згідно письмових пояснень класного керівника та голови батьківського комітету ліцею «Науковий» ОСОБА_1 сплатила на потреби які стосуються навчання ОСОБА_3 кошти в загальній сумі 3 025 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Пред`являючи позовні вимоги про стягнення з відповідача половину додаткових витрат на утримання дітей, а саме за: регулярне відвідування дітьми басейну, придбання спортивного комплексу для вправ «Жирафчик двосекційний», поїздки з дітьми до моря тощо, позивачка посилалася на те, що зазначені додаткові витрати є тими, до яких діти привикли при проживанні з відповідачем і є для них комфортними, є розумними, обґрунтованими та необхідними для оздоровлення дітей, підтримання їхнього фізичного здоров`я і розвитку їх спортивних здібностей, зокрема, заняття плаванням, яким діти займаються з раннього дитинства.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.11.2013, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а. с. 7).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 лютого 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати із 16 січня 2014 року і до виповнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення із 16.01.2014 і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 22 квітня 2015 року, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінила на ім`я на ОСОБА_1 (а. с. 6).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданого Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.05.2021 становить 23 849 грн (а. с. 10).

Довідкою від 17 травня 2021 року підтверджено те, що ОСОБА_3 відвідує заняття Мовної студії «WOW! English» з 02 вересня 2019 року. Оплата за навчання з 01 вересня 2019 року становить 550 грн на місяць (а. с. 11).

Згідно довідок громадської організації Кіровоградська обласна об`єднана федерація таеквон-до І.Т.Ф. Ліпко- ОСОБА_5 , дійсно відвідує тренування в секції таеквон-до з 03.09.2020 по травень 2021 року включно. Опікувалась та сплачувала за заняття мати ОСОБА_1 . За період з 03.09.2020 по 01.06.2021 сплатила за тренування доньки 1 800 грн (а. с. 12, 104).

Відповідно до довідки Центру розвитку дитини «Дошкільнятко» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідувала заняття у Центрі розвитку дитини «Дошкільнятко» з 04.09.2017 по 01.06.2019. За вказаний період навчання мати дитини ОСОБА_1 сплатила за навчання доньки 8 100 грн. Опікувалась та сплачувала за заняття мати ОСОБА_1 (а. с. 13, 100).

Згідно довідок Музичної школи № 3 міста Кропивницького ОСОБА_3 дійсно навчається в Музичній школі № 3 міста Кропивницького по класу фортепіано з 01.09.2019 по теперішній час. За період з 01.09.2019 по 01.06.2021 за навчання доньки мати ОСОБА_1 сплатила 2 880 грн (а. с. 14, 105).

Згідно письмових пояснень класного керівника та голови батьківського комітету ліцею «Науковий» ОСОБА_1 сплатила на потреби які стосуються навчання ОСОБА_3 кошти в загальній сумі 3 025 грн (а. с. 106-108).

Аналізуючи надані сторонами докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що заявлені нею до стягнення додаткові витрати на утримання дітей викликані особливими обставинами, які зумовлені, зокрема, позитивними фактами, як то наявність у дітей особливих здібностей до занять з музики, спорту та вивчення іноземних мов.

Регулярне відвідування донькою музичної школи, секції теквандо та мовної студії та центру розвитку дитини не є тими додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України, а є витратами на утримання дітей, тобто аліментами, які вже стягнуті з відповідача.

Крім того, позивач не довела можливість відповідача сплачувати такі витрати.

Суд враховує, що понесення витрат, зазначених у позові, є добровільним волевиявленням одного із батьків, а позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16-ц (провадження № 61-34801св18); від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18); від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц (провадження № 61-22588св18); від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18); від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18); від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19); від 19 квітня 2023 року у справі № 760/10847/20-ц (провадження № 61-12256св22).

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, залежно від особистих, індивідуальних особливостей дитини.

Таких особистих, індивідуальних особливостей у дітей позивачкою не доведено, а судами не встановлено.

Крім того, витрати, які пов`язані з оплатою харчування доньки у ліцеї та придбанням необхідного обладнання для навчання, не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання, та не можуть вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815св21).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без врахування дійсних обставин справи, застосовуючи суто формальний підхід, що є неприпустим в справах, які стосуються інтересів дитини та її повноцінного розвитку, є безпідставними, оскільки суд надав обґрунтовану оцінку наявним в матеріалах справи доказам та правильного застосувавши норми СК України, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінки тому факту, що відповідач спочатку визнавав позов, вказуючи, що ним нібито також були понесені додаткові витрати на утримання доньки, оскільки у поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання позивача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 було понесено витрати на розвиток здібностій доньки в сфері музики, вивчення іноземних мов, фізичного розвитку, розвитку здібностей в дошкільному віці з метою повного та всебічного розвитку дитини, не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не доведено, що вказані витрати були зумовлені особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність можливості узгодити відвідування дитиною гуртків та занять з відповідачем, оскільки вказана обставина не може слугувати безумовною підставою для задоволення позовних вимог, з огляду на недоведеність позивачем особливих обставин, що зумовили понесенні нею додаткові витрати на дитину.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення строків розгляду справи не можуть бути єдиною підставою для скасування оскарженого судового рішення, з огляду на положення частини другої статті 375 ЦПК України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що не кожне допущене судом порушення процедури може істотно впливати на права учасників справи та тягнути порушення гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, за змістом цієї статті більшість процесуальних порушень, допущених на одній стадії цивільного процесу, можна виправити на іншій його стадії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (пункт 50)).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенц/ії зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що/ вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першоїстатті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Жеребенко Олени Валеріївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко