УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

справа № 523/22261/21

провадження № 61-9135ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович, на рішення Київського районного суду м. Одеси від06 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 12 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта», ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року до ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Атланта», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, шляхом: визнання недійсним договору № 29/81 про надання послуг покупцю від 01 липня 2020 року, укладеного між ним та ТОВ «Атланта», із застосуванням реституції та зобов`язанням ТОВ «Атланта» повернути йому сплачену за договором суму у розмірі 13 335 грн; визнання недійсним договору № 29/81 про намір укласти угоду від 01 липня 2020 року, укладеного між ним, ТОВ «Атланта» та ОСОБА_2 , із застосуванням реституції та зобов`язанням останнью повернути йому сплачену за договором суму в розмірі 1 000 доларів США, в гривні за офіційним курсом на момент ухвалення судового рішення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2023 року,

з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого

2023 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу за договором № 29/81 про намір укласти угоду від 01 липня 2020 року у розмірі

27 227,50 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2023 року залишено без змін.

25 червня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв С. В., через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від

06 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору № 29/81 про надання послуг покупцю від 01 липня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Атланта», із застосуванням реституції, шляхом зобов`язання ТОВ «Атланта» повернути йому сплачену за договором суму у розмірі 13 335 грн. В іншій частині судові рішення просить залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв С. В., просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, оскільки справа розглянута без участі позивача, а з текстом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 10 червня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження підлягає поновленню на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Предметом позову у цій справі є вимоги про захист прав споживачів, шляхом визнання недійсним договору про надання послуг покупцю, визнання недійсним договору про намір укласти угоду та застосування реституції, зобов`язавши повернути кошти у розмірі 13 335 грн та 1 000 доларів США.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору надання інформаційно-посередницьких послуг покупцю з посиланням на несправедливість його умов та стягнення сплаченої за договором суми у розмірі 13 335 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Ця справа відноситься до категорії справ незначної складності. Вирішення спору залежить від встановлення обставин на підставі дослідження доказів судами попередніх інстанцій. Судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує мотиви судових рішень та правову оцінку наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких частково задоволено позовні вимоги. Незгода позивача з ухваленими судовими рішеннями у цій справі(суди встановили, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що умови оскаржуваного договору є несправедливими) не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для заявника або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну й предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у вказаній категорії справ підлягали бкасаційному оскарженню.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі незначної складності з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв С. В., подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович, на рішення Київського районного суду м. Одеси від06 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства

з обмеженою відповідальністю «Атланта», ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович