провадження № 2-др/521/71/24
01 липня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Родіоновій Т.А.,
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29 травня 2024 року по справі №521/25511/23 позов ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) від 16.10.2023 року №258-П-ОС про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника генерального директора з впровадження системи управління якістю. Визнано незаконним та скасовано Наказ Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) від 20.02.2024 року №66 П-ОС «Про внесення змін до Наказу від 16.04.2023 №258 П-ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ». Визнано незаконним та скасовано Наказ Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) від 23.02.2024 року №70 П-ОС «Про виправлення технічної помилки та внесення змін до наказу від 20.02.2024 №66 П-ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ». Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з впровадження системи управління якістю Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737). Стягнуто з Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.10.2023 року по 29.05.2024 року у розмірі 165 227,79 гривень. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з впровадження системи управління якістю Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737). Стягнуто з Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Павлишин Юрій Миколайович подав до суду заяву про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якій просить суд стягнути з Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 49500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, посилаючись на те, що у позовній заяві представник позивача зазначав (робив заяву до судових дебатів) про стягнення судових витрат з відповідача та попередив, що докази витрат будуть надані у встановлений строк.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Павлишиним Юрієм Миколайовичем укладено договір правової/правничої допомоги від 10 липня 2023 року.

На підтвердження понесених витрат представником позивача до суду надано копію квитанції до прибуткового касового ордера №бн від 27 липня 2023 року про сплату послуг за договором правничої допомоги від 10.07.2023 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, копію квитанції до прибуткового касового ордера №бн від 29 серпня 2023 року про сплату послуг за договором правничої допомоги від 10.07.2023 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, копію квитанції №180378724 від 19 червня 2024 року за договором правничої допомоги від 10.07.2023 року, згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2024 року у справі №521/25511/23 на суму 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Також представником позивача суду надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2024 року адвокатом Павлишиним Юрієм Миколайовичем згідно договору про правничу допомогу від 10.07.2023 року, укладеного з ОСОБА_1 ; уточнений розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс із розглядом справи, в яких вказано, що загальна сума правничої допомоги складає - 49500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Отже, стороною позивача дійсно надано суду докази на підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, надано докази сплати таких витрат у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень, однак доказів на підтвердження факту сплати залишку у розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень матеріали справи не містять та стороною позивача надано не було.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, враховуючи подані стороною позивача докази, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 40000 (сорок тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі №521/25511/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі №521/25511/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку додаткове рішення наступного змісту:

«Стягнути з Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ - 38477737) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

01.07.24