Справа № 337/1430/23
Провадження № 2-др/331/5/2024
23 січня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Мироненко О.В.
представника позивача-відповідача- Голубчик І.В.
представника відповідача-позивача- Корнієнко М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Корнієнко Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності,
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у справі № 337/1430/23 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності відмовлено. Також , зазначеним судовим рішенням відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

27 листопада 2023 року представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Корнієнко М.С. звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744,00 гривень.

10.01.2024 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 подав заперечення, в яких просив з задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що понесення ОСОБА_1 судових витрат в сумі 40000 грн. за первісним позовом в цивільній справі № 337/1430/23 не відповідає дійсності згідно договору про надання правової допомоги № 4308/01-2023 від 21.06.2023 р..Договір про надання правової допомоги укладений від уповноваженої особи АО «Юридична фірма «Астерс» Гліба Анатолійовича Бялого, а керівником компанії є Новохатько Наталія Миколаївна згідно додатків до заяви про розподіл судових витрат, повноваження яких відсутні в матеріалах справи, тому чинність договору є сумнівною.За неналежного оформлення ордера на надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 1414406 від 23.06.2023 р. у представника ОСОБА_1 адвоката Корнієнко М.С. відсутні повноваження на надання правової допомоги у справі № 337/1430/23.

Крім того , представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 зазначив, що в матеріалах даної справи відсутній, як попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, так і детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, у запереченнях представник позивача за первісним позовом вказав на те, що за рішенням суду по справі відмовлено в задоволенні позовних вимог, як за первісним позовом так і зустрічним позовом, а тому вважає, що суд посилаючись на вимоги ст. 141 ЦПК України вірно не здійснював стягнення та розподілу судових витрат по справі №337/1430/23.

У судовому засіданні представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Корнієнко М.С. заяву підтримала .

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 в задоволенні заяви просив відмовити з урахуванням наданих заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 червня 2023 року між Відповідачем та його батьком ОСОБА_5 з одного боку, та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Астерс»,з іншого боку, було укладено Договір про надання правової допомоги № 4308/01 -2023.

На підставі п.1.1. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надати Клієнтам інші види юридичних послуг та правової (правничої) допомоги щодо них та/або будь-яких вказаних ними осіб відповідно до їх завдань та на умовах Договору, а Клієнти зобов`язуються прийняти та оплатити надані Послуги.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору, Клієнт-2 (Відповідач) надав Адвокатському об`єднанню ; завдання щодо представництва його інтересів у судовій справі № 337/1430/23 за позовом І Позивача до Відповідача про визнання права власності на майно.

При цьому, Клієнту-1 (батьку Відповідача) Адвокатським об`єднанням надавалися консультативні послуги, відповідно до Договору, що прямо не пов`язані з даною судовою справою.

28 червня 2023 року Відповідач та його батько ОСОБА_5 з одного боку, та Адвокатське об`єднання з іншого боку уклали Додаткову угоду № І4 (далі - Додаткова угода) до Договору про надання правової допомоги № 4308/01-2023.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди, Сторони дійшли згоди доповнити Розділ 6 Договору пунктом 6.6.1., відповідно до якого сума Винагороди за представництво інтересів Відповідача в рамках судової справи № 337/1430/23 в суді першої інстанції є фіксованою і становить гривневий еквівалент 2000 євро. При цьому, за надання правничої допомоги відносно первісної позовної заяви Позивача до Клієнта-2 сума Винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро. За надання правничої допомоги відносно зустрічної позовної заяви Клієнта-2 до Позивача сума Винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро.

Згідно з умовами Договору та Додаткової угоди сума до оплати виставляється в національній валюті - гривні. Оплата за послуги в гривнях розраховується відповідно до комерційного курсу (курсу обміну по платіжним карткам) продажу євро, що встановлений обслуговуючим банком Адвокатського об`єднання, який зазначений у Статті 13 Договору (ПроКредит Банк), на дату виставлення відповідного рахунку.

Правову допомогу Відповідачеві в рамках справи № 337/1430/23 надавала адвокат Адвокатського об`єднання Корнієнко Марина Сергіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС № 10480/10 від 07 лютого 2022 року.

Факт працевлаштування адвоката Корнієнко М.С. в Адвокатському об`єднанні та погодинна ставка адвоката підтверджуються Довідкою Адвокатського об`єднання від 24 листопада 2023 року.

Відповідно до Звіту про надані юридичні послуги та понесені витрати від 27 листопада 2023 року в процесі розгляду справи Відповідачеві надавалися різні види професійної правничої допомоги, а саме:

- аналіз позовної заяви;

- підготовка і відправка до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї;

- підготовка і відправка до суду відзиву на позовну заяву;

- збір доказів і підготовка додатків до відзиву;

- підготовка до судових засідань;

- участь у судових засіданнях по справі.

Загалом, адвокатом Корнієнко М.С. було затрачено 16,6 годин на надання професійної правничої допомоги по даній справі.

Як зазначалося, відповідно до п. 6.6.1. Додаткової угоди, Сторони погодили, що сума Винагороди за представництво інтересів Відповідача відносно первісної позовної заяви в рамках даної справи є фіксованою і становить гривневий еквівалент 1000 євро.

З урахуванням суми ПДВ, що нараховується згідно з п. 6.7. Договору, загальна сума до сплати відповідно до комерційного курсу валют складає 48 744 (сорок вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн.

Відповідно до умов Договору та Додаткової угоди Відповідачеві до оплати було виставлено Рахунок № 11.23-033.4308 від 24 листопада 2023 року на суму 48 744 (сорок вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат у дадатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються; у разі задоволення позовних вимог на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 частини першої стпатті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

На підставі ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи щодо стягнення витрат на правничу допомогу представником відповідача адвокатом Корнієнко М.С. зазначалося у відзиві (т.1 а.с.113).

21 листопада 2023 року Жовтневим районним судом м. Запоржжя ухвалено рішення у даній справі, повний текст якого складений 28 листопада 2023 року.

27 листопада 2023 року адвокатом Корнієнко М.С. засобами поштового зв`язку була подана заява про розподіл судових витрат з наданими до неї доказами, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744,00 гривень, оскільки суд відмовив у задоволенні первісного позову.

Отже, з наданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів, вбачається, що судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката складають з урахуванням суми ПДВ, що нараховується згідно з п. 6.7. Договору, 48 744 (сорок вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.

Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.

Суд, враховує, що визначення обсягу доказової бази, в тому числі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, є безпосереднім правом кожного учасника справи, а вирішення питання щодо належності, допустимості, достовірності та достатності таких доказів належить до компетенції суду під час розгляду заяви щодо розподілу судових витрат по суті.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною докази та надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

З огляду на зазначене, дослідивши матеріали справи та зміст поданих заявником документів, заперечення представника позивача за первісним позовом ОСОБА_4 на заяву про ухваленя додаткового рішення, суд вважає, що співмірність наданих адвокатським об`єднанням послуг відповідає обсягу правової допомоги з їх вартістю 48 744 грн. з урахуванням ПДВ, враховуючи фактичний вид правової допомоги (аналіз позовної заяви; підготовка і відправка до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї; підготовка і відправка до суду відзиву на позовну заяву; збір доказів і підготовка додатків до відзиву; підготовка до судових засідань; участь у судових засіданнях по справі), складності справи, затраченим часом на надання таких послуг 16,6 годин , а тому фактичні витрати ОСОБА_1 на надання його представником адвокатом Корнієнко М.С. правовової допомоги , відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру.

Крім того, суд констатує, що представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 не навів обгрунтувань щодо неспіврозмірності заявлених до стягення витрат на оплату правничої допомоги.

Також, суд відхиляє доводи представника позивача за первісним позовом ОСОБА_4 в тій частині, що суд у рішенні вирішив питання щодо судових витрат , оскільки судом на підставі ст. 141 ЦПК України було вирішено питання щодо судових витрат понесених сторонами, як позивачами за первісним та зустрічним позовом, а адвокатом Корнієнко М.С. до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про надання розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Крім того, суд вважає що доводи зазначені у запереченнях на заяву щодо відсутності у адвоката Корнієнко М.С. повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у вказаній справі, є безпідставними спростовуються матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а наявність в Договорі про надання правової допомоги № 4308/01 -2023 описки щодо ЄУН судової справи, не свідчить про його недійсність.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Корнієнко Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48744 гривень 00 копійок .

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 23 січня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова