Справа №399/382/24
Провадження №2/399/224/2024
24 грудня 2024 року смт Онуфрівка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Філатової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивований тим, що 30 вересня 2008 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , уклали шлюб, який вони зареєстрували у Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 18.
Від шлюбу у них народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає із батьком та перебуває на його утримані.
З часом сторони припинили підтримувати подружні стосунки, почали проживати окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім доньки.
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2022 року, яке набрало законної сили 06.01.2023 року, їх шлюб було розірвано. На даний час, позивач не проживає разом із відповідачкою, подружні стосунки не підтримує. Крім того, позивачу невідомо фактичне місце її проживання.
Також, 22 грудня 2022 року сторонами було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав по вихованню дитини, визначення її місця проживання. Згідно вказаного Договору - місцем проживання дитини батьки визначили місце фактичного проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить матері позивача, ОСОБА_5 , де є всі необхідні побутові умови для проживання доньки ОСОБА_4 .
На даний час ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: значні періоди часу не відвідує свою доньку за місцем її проживання; не приймає участі в її навчанні; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування тощо. Турбується про спільну дитину, лише, позивач, її батько. Щодо способу життя відповідача - позивачу достеменно, нічого не відомо. Хоча позивач не звертався до суду із заявою про стягнення із відповідача аліментів на утримання спільної доньки, ОСОБА_2 ніяк не приймає участі у матеріальному забезпеченні спільної дитини. Тож, зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду для вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно їх спільної дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 19 черваня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обсязі. Пояснив, що відповідач взагалі не приймає участі у вихованні їхньої спільної доньки та місцезнаходження ОСОБА_2 йому не відоме.
Представник позивача Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області Філатова Ю.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі. Вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки остання не приймає участі у соціальному, розумовому, моральному і духовному вихованні доньки ОСОБА_4 .
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи суду не подавала.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що коли ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розлучилися донька ОСОБА_4 зосталася з матір`ю, як виникло питання про розподіл майна, вона забрала все що вона вважала за необхідне і повідомила, що збирається переїздити до свого батька який проживає в Зибкове. На другий день, ранком, ОСОБА_2 зателефонувала до дружини свідка та попросила відкрити будинок, де вони раніше жили, щоб забрати необхідні для неї речі, їй ніхто не забороняв вчиняти будь-які дії та на питання куди вона збирається, остання повідомила, що їде разом з донькою до м. Комсомольськ до куми. В той самий вечір телефонує до нього онука ОСОБА_4 заплакана та пояснила, що вона заблукала в місті, на питання де мама, вона відповіла, що вона у куми вдома в стані алкогольного сп`яніння. Тоді свідок попросив онуку, щоб та попросила когось з дорослих, щоб її відвели на АДРЕСА_2 , там де проживає кума. Підійшовши до будинку за вказаною адресою, вийшла кума, бо ОСОБА_2 була не в змозі через стан алкогольного сп`яніння забрати доньку. Онука ОСОБА_4 через деякий час в той самий день, знову телефонує до нього, щоб той забрав її додому. Потім наприкінці 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір відповідно до умов якого ОСОБА_4 зостається проживати разом з батьком, за матір`ю зостається право на відвідування доньки та проведення часу з нею за згодою ОСОБА_4 . Через деякий час, ОСОБА_2 зателефонувала до ОСОБА_1 , щоб на вихідні забрати доньку та провести з нею час, мов, вона знайшла квартиру роботу і хоче налагодити стосунки з донькою, остання погодилася і поїхала до матері. В той самий день, ОСОБА_4 телефонує знову до нього та просить щоб її забрали додому, бо мати знову напилася, порвала всі її дитячі фото ф викинула, сказала, що поїдемо за кордон і вона ніколи не побачить ні батька, ні дідуся з бабусею, побила і вигнала її з квартири. Він, звичайно, поїхав і забрав дитину до дому не попередивши ОСОБА_2 а та навіть не намагалася відшукати дочку. Скільки часу пройшло, а дитину ні сповіщенням ні дзвінком не поздоровили, ні зі святами, ні з днем народження та навіть просто запитаться як у дитини справи, взагалі нічого. Тому вважає, що буде доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 .
В судовому засіданні було заслухано ОСОБА_4 , яка повідомила, що скільки себе пам`ятає відносини з матір`ю були погані. Особливо, коли ОСОБА_2 була в нетверезому стані завжди ображала доньку та била її. Навіть після того, як вони вже проживали окремо, декілька разів бачились, після чого у ОСОБА_4 залишились синці на обличчі. З останньої зустрічі вони більше не бачились та не спілкувались взагалі. Зауважила, що в подальшому не планує налагоджувати стосунки з матір`ю, більше не хоче повертатись в стан, коли ОСОБА_4 була непотрібна для своєї матері.
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Заслухавши позивача, представника третьої особи, свідка, ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблений відповідний актовий запис № 32 зареєстрований Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області та видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 28 липня 2009 року /а.с. 16/.
Згідно довідки № 394 від 20.05.2024 року виданої громадянину ОСОБА_1 Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, він дійсно зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , проживає разом з дочкою ОСОБА_4 та яка знаходиться на його утримані /а.с. 17/.
Згідно з договором між батьками щодо здійснення батьківських прав по вихованню дитини та визначення її місця проживання від 22.12.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо місця проживання та утримання спільної малолітньої дитини ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та домовились, що фактичне місце проживання визначено фактична адреса проживання батька ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, про що зроблений відповідний запис та зареєстрований в реєстрі № 384 /а.с. 18-19/.
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2022 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано /а.с. 20, на звороті/.

Згідно характеристики відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданою директором Павлиського ліцею імені В.О. Сухомлинського, з 01.09.2015 року ОСОБА_4 навчається в даному закладі, характеризується як дисциплінована, старанна учениця, засвоює навчальні предмети на достатньому рівні, уважна, має добру пам`ять, з легкістю переключається на різні види навчальної діяльності. Вміє логічно мислити, зв`язно висловлювати свої думки та має власну точку зору. Учениця єдина дитина в сім`ї. виховується батьком, дідусем та бабусею. Мати останніх півтора року в сім`ї не проживає та не цікавиться життям дитини. Контроль за навчанням та поведінкою ОСОБА_7 з боку батька та бабусі систематичний. Вони йдуть на контакт з класним керівником, цікавляться навчанням та поведінкою дитини, прислуховуються до рекомендацій /а.с. 21/.

Відповідно довідки № 8059 від 03.06.2024 року у ОСОБА_1 відсутні виконавчі провадження по стягненню коштів /а.с. 22/.

Витягом з реєстру територіальної громади вказано, що ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 23/.

Характеристикою виданою начальником СПЦ, підтверджується, що громадянин ОСОБА_1 з березня 2023 року працює слюсарем-ремонтником на гарячих дільницях робіт СПЦ. За час праці зарекомендував себе з позитивної сторони. Права і обов`язки, згідно посадової інструкції, знає. Володіє достатнім рівнем практичних та теоретичних знань для виконання обов`язків слюсаря-ремонтника. Самостійно орієнтується в складних ситуаціях, здатен оперативно приймати необхідні рішення в процесах роботи /а.с. 24/.

Довідкою № 4615 про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній на психіатричному обліку не знаходиться /а.с. 27/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2008 року відповідно до спадкової справи № 357/2007 з відповідним записом в реєстрі № 4506, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори, Випіраченко В.А. успадкувала на підставі даного свідоцтва 1/2 частки майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 28, на звороті/.

Відповідно до копії медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видно, що остання неодноразово знаходилась на амбулаторному лікуванні у зв`язку з надмірним вживанням алкогольних виробів /а.с. 54-57/.

Згідно висновку органу опіки та піклування № 2446 від 17.10.2024 року, орган опіки та піклування вважає недоцільно позбавлять батьківських прав ОСОБА_8 відносно його доньки ОСОБА_9 /а.с. 179-186/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за вих. № 01.01-16/117/1 від 05.12.2024 року орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 93-94/.

Отже, наведені обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що відповідачка через байдуже ставлення до дитини, без поважних на те причин, не виявляє бажання щодо піклування за дочкою, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дочки є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст.ст.12,13,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено 30 грудня 2024 року.

Суддя М.М. Лях