Провадження № 2/344/497/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Ласки І.О.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Головатюка І.М.

представника відповідача адвоката Саварин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 20 липня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 . Спільне життя у сторін складалося добре, але згодом сімейні стосунки між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та як наслідок до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, сторони зрозуміли, що вони люди різного характеру та поглядів на життя. Більше того вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час сторони разом не проживають і не підтримують жодних відносин, також не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. Шлюб носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2023 року дану справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

20 липня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та просить відмовити у задоволенні позову.

07 грудня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про залишення позову без розгляду.

09 січня 2024 року представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю один місяць, зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, призначено цивільну справу на 26 лютого 2024 року о 10 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_2 у судове засідання.

Ухвалою суду 08 квітня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення сторін відмовлено.

11 квітня 2024 року від відповідача надійшли до суду письмові пояснення, у даних поясненнях відповідач проти розірвання шлюбу заперечує, оскільки він вважає, що є можливість зберегти сім`ю, причин для розірвання шлюбу немає.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з`явилася, надаючи пояснення у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, заперечувала проти надання строку для примирення, пояснила, що даний строк примусить її до шлюбу з відповідачем, який вона не бажає продовжувати, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідач у судове засідання не прибув, надаючи пояснення у судовому засіданні 08 квітня 2024 року, просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки він бажає зберегти шлюб, крім того, у них на утриманні є двоє неповнолітніх дітей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, 20 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с. 5).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 Сімейного кодексу України).

Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин.

Суд дійшов висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

У відповідності зі статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Згідно частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В порядку частини другої статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 20 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 943, - розірвати.

Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 квітня 2024 року.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.