Справа № 572/346/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/346/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2009 року у цивільній справі №2-1026/2009 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника, до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, до але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття.

Відповідно до змісту позовної заяви сторони по справі перебували у шлюбі, який було розірвано 23 червня 2009 року. Після розірвання шлюбу відповідач одружилась вдруге та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

В подальшому, рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Після одруження позивача із ОСОБА_8 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народились діти : ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні.

Отже, позивач вказує, що після стягнення з нього аліментів на користь позивача, у нього змінився сімейний стан, оскільки він вдруге одружився і у нього народилось двоє дітей, які також потребують матеріальної допомоги.

Вказані вище обставини вплинули на матеріальний стан позивача.

ОСОБА_3 просить врахувати, що на час стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, він здійснював підприємницьку діяльність, однак, на даний час є безробітним, доходів не отримує.

Позивач вказує, що розмір аліментів, стягнутих судовим рішенням на утримання неповнолітньої дитини, не є незмінним, а тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням зміни матеріального та сімейного стану позивача.

В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, якою сторона заявлені вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідачем суду подано відзив на позов, в якому сторона заявлені позовні вимоги не визнала повністю.

Згідно із вказаним документом неповнолітня дитина сторін по справі проживає із матір`ю, її чоловіком та двома неповнолітніми дітьми від другого шлюбу відповідача. З огляду на ті обставини, що позивач не виконував належним чином свої обов`язки по матеріальному забезпеченню неповнолітньої дитини сторін по справі -сина ОСОБА_11 , тягар по забезпеченню останнього взяв на себе ОСОБА_12 .

Відповідач вказує, що дитині на даний час виповнилось 16 років, через що значно збільшились витрати на його утримання, зокрема, пов`язані із навчанням.

В свою чергу позивач із спільною дитиною сторін по справі не спілкується, участі у додаткових витратах на утримання дитини не приймає.

Крім цього, відповідач просить врахувати, що зміни у сімейному стані позивача відбулись ще у 2011 році, однак, з того часу останній не порушував питання зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 .

В судовому засіданні відповідач та її представник заявлені ОСОБА_3 вимоги не визнали, дали пояснення відповідно до змісту відзиву.

В подальшому стороною подано письмову заяву про продовження судового розгляду у відсутність відповідача та представника відповідача.

Відповідачем суду надані додаткові письмові докази для долучення до матеріалів справи.

Крім цього, сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Вказані клопотання судом задоволені.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача, які не підлягають до задоволення.

Позивач вказує, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась дитина.

Вказані обставини доводяться наданими суду копіями свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 23 червня 2009 року (серії НОМЕР_1 ) та повторно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серії НОМЕР_2 від 06 липня 2022 року).

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вказана вище копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводить, що його батьками є сторони по справі : ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Із копії виконавчого листа №2-1026 від 07 серпня 2009 року, вбачається, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06 липня 2008 року і до повноліття дитини.

В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 .

Чинним законодавством, а саме : статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що після стягнення з нього аліментів змінився його сімейний стан, оскільки на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей, дружина.

Із наданої суду позивачем копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16 вересня 2009 року, судом встановлено, що цього ж числа Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , про що зроблено актовий запис №1382.

Подружжя має двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться дослідженими судом копіями свідоцтв про народження цих дітей (серії НОМЕР_4 від 10 травня 2011 року та серії НОМЕР_5 від 10 листопада 2015 року).

Діти, відповідно із наданими позивачем відомостями про реєстрацію місця проживання особи, зареєстровані та проживають разом із ним.

Отже, позивач зазначав, що на даний час змінились його сімейні обставини, через що він не може сплачувати аліменти на користь відповідача у розмірі, визначеному судом.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд має керуватись перш за все, інтересами неповнолітніх дітей.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач обґрунтовує свої вимоги саме наявністю у нього неповнолітніх дітей від іншого шлюбу.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20, провадження № 61-1031св21 від 28 травня 2021 року зазначав, що зміна сімейного стану особи - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, якщо не доведено погіршення в зв`язку із цим матеріального стану платника аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На доведення погіршення власних матеріальних умов, що є підставою для даного позову, позивачем суду надано інформацію про ОСОБА_3 , надану Пенсійним фондом України щодо розміру доходів останнього за період часу з 2002 по 2022 роки, відповідно до якої позивач протягом 2013 2016 років дохід не отримував.

Суд вважає, що вказані вище докази, які доводять факт народження у позивача дітей в іншому шлюбі, а також відсутність доходів у певний період часу, не можуть бути підтвердженням зміни матеріального та сімейного стану ОСОБА_3 , що суттєво вплинули на можливість сплати ним аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_11 , оскільки ці обставини виникли задовго до звернення ОСОБА_3 із цим позовом до суду.

Жодних доказів погіршення матеріального стану ОСОБА_3 , пов`язаних саме із народженням дітей у другому шлюбі, суду не надано, через що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з останнього на користь ОСОБА_4 .

Крім цього, судом враховано, що на даний час позивач є працездатним, жодних перешкод для працевлаштування не має.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (жительки АДРЕСА_2 , на момент відкриття провадження у справі зареєстрована у АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ) про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2009 року у цивільній справі №2-1026/2009 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника, до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, до але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: