ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4931/23 Номер провадження 22-ц/814/1371/24Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" адвоката Цимбал Вадима Ігоровича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 листопада 2023 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання іпотеки припиненою та виключення відповідних записів з реєстру,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2007 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладений кредитний договір № 1602/1107/71-006, за яким банк надав кредит у розмірі 17000 доларів США зі сплатою 11,9 річних, строком користування до 06.11.2037 р. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язання за кредитним договором сторони кредитного договору уклали Іпотечний договір за № 1602/1107/71-006-Z-1, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , з визначенням ціни іпотеки в 122 715,00 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2010 року у справі № 2-774/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», 130 996,90 грн. заборгованості за кредитом, 11 183,07 грн. заборгованості за відсотками, 996,42 грн. пені за порушення строків повернення кредиту, а всього 143 146, 39 грн., судовий збір в сумі 1431,47 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

04.01.2022 року ТОВ «Кредитні ініціативи», як правонаступник ВАТ «Сведбанк» звернулося до приватного виконавця Скрипника В.Л. із заявою про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду № 2-774/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк», вказавши при цьому залишок заборгованості у 138 619,10 грн.

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 31.01.2023 року закінчено виконавче провадження № 68338405 з виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-774/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» залишку боргу у розмірі 138 619,10 грн., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, ним основне зобов`язания за кредитним договором № 1602/1107/71-006 від 06.11.2007 р. виконано, відповідно іпотекодержатель, в даному випадку ТОВ «Кредитні ініціативи» не вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, не дивлячись на відсутність у нього зобов?язань за кредитним договором, виконання яких забезпечено іпотекою, станом на сьогоднішній день, іпотека досі не є припиненою.

Посилаючись на обставини того, що зобов`язання за кредитним договором ним повністю виконані просить визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № 1602/1107/71-006-Z-1 від 06.11.2007; зняти заборону відчуження нерухомого майна, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5978081 та з Державного реєстру іпотек запис про обтяження № 5978971.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання іпотеки припиненою та виключення відповідних записів з реєстру задоволено.

Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором № 1602/1107/71-006-Z-1 від 06.11.2007, укладений між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. за реєстровим № 5648, якою обтяжено квартиру АДРЕСА_1 та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5978081

Знято заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та виключено з Державного реєстру іпотек запис про обтяження № 5978971.

Здійснено розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що обтяження нерухомого майна іпотекою, за відсутності при цьому зобов?язань за кредитним договором, обмежує позивача у здійсненні права власності щодо свого нерухомого майна, що полягає в неможливості вільно розпоряджатися ним, тому правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" адвокат Цимбал Вадим Ігорович, просив скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2010 рок по справі № 2-774/10 виконано не в повному обсязі, сума боргу сплачена, проте залишаються невиконаними зобов`язання позивача по сплаті суми інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового забезпечення та 3 % річних від простроченої суми за період користування позивачем коштами з дня набрання законної сили заочним рішенням на яке відповідач має право відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому дія іпотеки за іпотечним договором не припинилася.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Лейковської А.О. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що посилання відповідача на наявність у нього права на стягнення з позивача сум, передбачених ст. 625 ЦК України не може бути підставою для існування іпотеки, до того ж на момент розгляду справи судом першої інстанції в матеріалах справи не містили судового рішення про стягнення даних коштів.

Окрім того, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 січня 2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 30512,43 грн. позивачем виконано у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідають вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 06.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1602/1107/71-006, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 17000 доларів США зі сплатою 11,9 річних, строком користування до 06.11.2037 р. (а.с. 10-17).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язання за кредитним договором сторони кредитного договору уклали Іпотечний договір за № 1602/1107/71-006-Z-1, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , з визначенням ціни іпотеки в 122 715,00 грн. (а.с. 21-24).

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2010 року у справі № 2-774/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», 130 996,90 грн. заборгованості за кредитом, 11 183,07 грн. заборгованості за відсотками, 996,42 грн. пені за порушення строків повернення кредиту, а всього 143 146, 39 грн., судовий збір в сумі 1431,47 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ судового процесу (а.с. 25-26).

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, за яким банк відступив фактору свої права вимоги по кредитному договору, укладеного з ОСОБА_1

28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор плюс» уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір факторингу, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» передані права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2010 року у справі № 2-774/10 перебувало на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 31.01.2023 року закінчено виконавче провадження № 68338405 з виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-774/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» залишку боргу у розмірі 138 619,10 грн., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 31).

Однак, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 зареєстровано запис про іпотеку (реєстраційний номер обтяження 5978971) та запис про заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 5978081) (а.с. 40-42).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за відсутності при цьому зобов?язань за кредитним договором, наявність зареєстрованого обтяження нерухомого майна іпотекою, обмежує позивача у здійсненні права власності щодо свого нерухомого майна, що полягає в неможливості вільно розпоряджатися ним, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У пунктах 41 - 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)».

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора і припинення у зв`язку з цим основного зобов`язання іпотека припиняється.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

У частині третій статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Наявність заборони відчуження щодо майна є порушенням права особи на розпорядження належним йому відповідним майном, яке гарантоване статтею 319 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц зазначено, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Встановивши, що банк використав своє право, надане йому частиною другою статті 1050 ЦК України та змінив строк виконання основного зобов`язання звернувшись до Автозаводського районного суду м. Кременчука про стягнення заборгованості за кредитним договором та за наслідками таких дій банку суд у справі № 2-774/10 ухвалив рішення, яке позивачем виконане, що підтверджується постановою приватного виконавця від 30.01.2023 року у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі, суд першої іінстанції дійшов правильних висновків, що зобов`язання за кредитним договором є припиненими.

Виходячи з вищезазначеного, та враховуючи те, що іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання, висновки суду першої інстанції, про те, що забезпечувальне зобов`язання також припинилося, є правильними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що грошове зобов`язання за кредитним договором не є припиненим, оскільки у ОСОБА_1 залишаються невиконаними зобов`язання по сплаті суми інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 % річних від простроченої суми за період користування коштами на яке відповідач має право відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України є помилковими з огляду на наступне.

За правилом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи правове питання, чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення 3 % річних, нарахованих за правилами статті 625 ЦК України, суд повинен враховувати умови та правила укладеного між сторонами іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У даному випадку визначальним є зміст та умови іпотечного договору, в якому сторони дійшли домовленості про перелік вимог кредитора, виконання яких забезпечується встановленою іпотекою.

Зміст пункту п. 1 іпотечного договору № 1602/1107/71-0006-Z-1 від 06 листопада 2007 року свідчить, що іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором № 1602/1107/71-0006 від 06.11.2007, спірне нерухоме майно. Іпотекою забезпечено певні зобов`язання боржника, а саме щодо: повернення іпотекодавцем іпотекодержателю кредиту у сумі 17000 доларів США; сплати іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання іпотекодавцем інших зобов`язань, передбачених кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в кредитному договорі, а також іпотпекою забезпечується відшкодування іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов`язаних з неналежним виконанням іпотекодавцем умов кредитного договору та/або цього договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат іпотекодержателя, повязаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки.

Враховуючи, що вимоги за статтею 625 ЦК України є заходами цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а не вимогами про відшкодування збитків, іпотекою (як це визначили сторони в укладеному між ними договорі) не забезпечено виконання зобов`язання за вимогами, пред`явленими на підставі статті 625 ЦК України, а отже, у справі, яка переглядається, іпотекою не забезпечені вимоги кредитора, нараховані банком за правилами статті 625 ЦК України.

Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №186/1376/19, провадження № 61-7428св20.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" адвоката Цимбал Вадима Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин