Справа № 355/1959/24
Провадження № 2/355/975/24
04 грудня 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України адвоката Лисенка Миколи Петровича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу .
Представник позивача до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 14 листопада2024 року о 09 годині однак повернувся поштовий пакет з довідкою про причину поверненні «адресат відсутній за вказаною адресою» далі повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 04 грудня 2024 року о 08 годин45 хвилин причину неявки не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог з таких підстав:
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З копії повідомлення слід, що потерпілий ОСОБА_2 повідомив Моторне (транспортного) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду яка сталась 21 жовтня 2022 року у м. Бориспіль по вулиці Гоголя №61 за участю транспортних засобів: RENAULT MASTER номерний державний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та ВАЗ-2101 номерний державний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .(а.с.22-23)
Як слід з копії заяви ОСОБА_3 , що було звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодуванню збитків з перерахуванням грошових коштів на рахунок ТОВ «Ліком-Транс».(а.с.24)
З копії протоколу огляду колісного транспортного засобу від 30 листопада 2022 року слід, що автомобіль RENAULT MASTER номерний державний знак НОМЕР_2 був оглянутий з фіксацією завданих механічних ушкоджень.(а.с.35-37)
З копії листа «Моторне (транспортне) страхове бюро України» до ОСОБА_1 слід, що його було повідомлено про розмір витрат на ремонт автомобіля та було запропоновано повернути кошти, які були витрачені по сплаті ремонтних робіт.(а.с.44-45)
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та нормами Закону України «Про страхування.»
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України слід, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За п.38.1,38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Отже, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
До даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем який належав ТОВ «Ліком-Транс» та був застрахований. Сторона позивача виконала свої обов`язки перед ТОВ «Ліком-Транс» відшкодувала понесені витрати на відновлювання автомобіля. Відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди який своїми діями завдав шкоду ТОВ «Ліком-Транс» та поніс за рішенням суду адміністративну відповідальність. Сторона позивача не позбавлена права в порядку регресу стягнути з відповідача ОСОБА_1 понесені витрати під час виплати страхового відшкодування для відновлення автомобілю, з таких підстав вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.
Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4,12, 13,81, 89,137, 141,229, 263-265, 293 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, ст.ст.6,29,38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,-
Позовні вимоги представника позивача Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України адвоката Лисенка Миколи Петровича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов