Справа № 740/3634/24
Провадження № 2/740/1181/24
УХВАЛА

23 грудня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2024 року АТ «ПУМБ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 70180 грн 40 коп заборгованості за кредитним договором №301 від 14 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з заявою від 14 листопада 2024 року представник позивача Киричук Г.М. просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена у повному обсязі, та вирішити питання повернення позивачу сплаченого судового збору.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 23 грудня 2024 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Представник позивача просить закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України через відсутність предмету спору з посиланням на врегулювання спірних відносин між сторонами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження №61-9658св20).

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем, наприклад заборгованості за кредитними зобов"язаннями чи іншим чином їх виконання після відкриття судом провадження у справі, яке у даній справі вчинене саме після відкриття провадження, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, у зв"язку з чим відсутні підстави відповідно до заяви представника позивача від 14 листопада 2024 року для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За встановлених обставин представник позивача фактично відмовився від позову, у зв"язку з чим судом враховуються положення ч.1 ст.206 та п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, відповідно до яких позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи відмову представника позивача від позову, наявні підстави для прийняття відмови позивача від позову в порядку ст.206 ЦПК України та закриття провадження у справі відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, при цьому матеріали справи станом на 23 грудня 2024 року не містять даних про те, що дії представника суперечать інтересам позивача АТ "ПУМБ".

При вирішенні заяви представника позивача про повернення сплаченого судового збору, який становить 2422 грн 40 коп (в порядку ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір"), судом враховується наступне.

Відповідно до ст.142 ЦПК України уразі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі відмови позивача від позову за результатами проведення медіації-60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Аналогічні приписи зазначені і в положеннях ст.7 Закону України "Про судовий збір", зокрема сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивач відмовився від позову, що є підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим правові підстави для повернення судового збору згідно з ст.7 вказаного Закону відсутні, також представником позивача не конкретизовані правові підстави повернення судового збору і в якому розмірі. З даних підстав заява про повернення сплаченого судового збору задоволенню не підлягає, що не позбавляє права позивача на звернення до суду із конкретизованою заявою щодо сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.13, 247, 255, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову позивача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У задоволенні заяви про повернення сплаченої суми судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Олійник