Справа № 344/1374/23
Провадження № 22-з/4808/19/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
10 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,
суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,
секретаря Ігнатюк І. Ю.
за участі відповідача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заявупредставника ОСОБА_3 - адвоката Манченко Олени Віталіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,
У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу, а на користь держави - 1 073,60 грн судового збору.

У решті вимог позову відмовлено.

Виконання рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Якубовський О. О., подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Якубовський О. О., залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2023 року - без змін.

27 лютого 2024 року представник позивачки - адвокат Манченко О. В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо судових витрат на правничоїдопомоги, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що у зв`язку з розглядом справи позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката. У відзиві на апеляційну скаргу було зазначено, що орієнтовна сума витрат ОСОБА_3 на правничу допомогу становить 10 000 грн. Зважаючи на те, що станом на день подання відзиву неможливо передбачити обсяг послуг, який буде надано адвокатом, то у відзиві було зазначено, що по завершенню справи буде надано остаточний розрахунок та усі необхідні, достатні та належні докази витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Якубовський О. О. заяву заперечили частково, вважають, що заявлений розмір не співмірний зі складністю справи на стадії апеляційного провадження та просили заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково в сумі 4 000,00 грн.

ОСОБА_3 та її представник - адвокат Манченко О. В. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду питання. Адвокат Манченко О. В. подала заяву про розгляд справи в її відсутності та відсутності позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення сторона позивачки визначила, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, становить 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником надано:

- копію витягу з договору про надання професійної правничої допомоги 55/23 від 23 січня 2023 року, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатським об`єднанням «Перша колегія адвокатів України» в особі адвоката Манченко О. В.;

- копію розрахунку вартості додаткових послуг адвоката;

- копію акта виконаних робіт/наданих послуг №2 від 22 лютого 2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги 55/23 від 23 січня 2023 року;

- копію квитанції № 0629051 від 22 лютого 2024 року про сплату послуг у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до акта виконаних робіт/наданих послуг №2 від 22 лютого 2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги 55/23 від 23 січня 2023 року вартість наданих послуг визначена таким чином:

- спілкування з клієнтом, надання консультації, узгодження змісту відзиву, обсягу та змісту додаткових доказів, супутні консультації щодо прав та обов`язків в апеляційному суді, узгодження основних тез виступу у суді - 2 000,00 грн (2 год);

- вивчення апеляційної скарги, додаткових документів; вивчення додаткових доказів апелянта долучених після подання апеляційної скарги - 2 000,00 грн (2 год);

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових доказів; складання та подання заяви про додаткове судове рішення, додаткових документів - 5 000,00 грн (5 год);

- участь у судових засіданнях - 1 000,00 грн (1 судове засідання).

Від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до якого останній зазначає про необґрунтованість та неспівмірність з обсягом наданих послуг, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт заявленої до відшкодування вартості послуг правового характеру.

Відповідач просить врахувати, що до розрахунку вартості додаткових послуг адвоката включено складання та подання заяви про додаткове рішення. Однак, заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Звертає увагу і на те, що здійснення такої дій як ознайомлення з апеляційною скаргою є складовою процесу підготовки відзиву на апеляційну скаргу, а «спілкування з клієнтом» не є видом правової допомоги. Також, за переконанням відповідача, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, вивчення додаткових доказів апелянта, які були долучені після подання апеляційної скарги не є спірними та не відповідають принципами справедливості, пропорційності та верховенством права.

А тому враховуючи об`єм та зміст складених представником позивача процесуальних документів на стадії апеляційного провадження (відзив на апеляційну скаргу) та її участь у 1 судовому засіданні, вважає, що обґрунтованою сумою витрат на правову допомогу є 4 000,00 грн.

Івано-Франківський апеляційний суд вивчив надані стороною позивачки в обґрунтування адвокатських витрат документи, врахував заперечення іншої сторони, та вважає, що позиція ОСОБА_3 і виклад відповідних аргументів як у суді першої інстанції так і апеляційної інстанції є подібними, усі обставини справи були відомі представнику позивача, правова позиція позивача не змінювалася, а тому, на переконання суду, час витрачений представником позивача на підготовку відзиву на апеляційної скаргу не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг, а його оцінка є завищеною. При цьому, колегія суддів вважає, що такі дії, як надання консультацій, узгодження змісту відзиву, вивчення апеляційної скарги та додаткових документів, є складовою процесу підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2024 у справі № 910/9714/22 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. Подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (пункти 6.26-6.28).

Отже, враховуючи положення статей 137, 141 ЦПК України, дослідивши докази, надані стороною позивачки на підтвердження судових витрат, зважаючи на фактичний об`єм послуг, наданих ОСОБА_3 адвокатом Манченко О. В, заперечення сторони відповідача на заяву про ухвалення судового рішення, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції (3 000,00 грн - підготовка відзиву на апеляційну скаргу, 1 000,0 грн - участь адвоката у судовому засіданні).

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Манченко Олени Віталіївни про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 15 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

І. О. Максюта