20.06.2024 Єдиний унікальний номер 2-203/10
Справа № 2-203/10
Провадження № 6/205/441/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича про видачу дублікату виконавчого документа, стягувач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П.В. через систему «Електронний суд» направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану заяву, яка надійшла до суду 17.04.2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію стосовно ОСОБА_1 як про внутрішньо переміщену особу.

13.05.2024 року до суду надійшла відповідь Міністерства соціальної політики України про відсутність інформації стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 68589888 від 10.02.2022 року з примусового виконання вимог виконавчого листа по справі № 2-203/10 від 22.04.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, відповідно до якого вирішено стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Донгорбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700,00 грн., суму сплаченого інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн., а всього 1950,00 грн., по 650,00 грн. з кожного.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.03.2013 року по справі № 265/1931/13-ц було замінено вибулого стягувача АТ «Донгорбанк» його правонаступником ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Матеріально-технічна база приватного виконавця, в тому числі і виконавчі провадження, що перебували на виконанні, і станом на 23.02.2022 року залишені в приміщенні офісу приватного виконавця за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 85а. Територія розташування офісу приватного виконавця згідно Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року, входить до переліку територій, що тимчасово окуповані російською федерацією. У зв`язку із зазначеними обставинами та прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 року, який набрав чинності 06.05.2023 року, 09.06.2023 року приватним виконавцем на адресу Міністерства юстиції України було скеровано повідомлення про зміну виконавчого округу з Донецької області на Дніпропетровську область та в подальшому змінено виконавчий округ на Дніпропетровську область.

Станом на теперішній час зазначене виконавче провадження перебуває на тимчасово окупованій території, а саме в офісі приватного виконавця, що розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 85а, офіс 9, тобто фактично втрачено.

Враховуючи викладене, приватний виконавець звертається до суду та просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-203/10 від 22.04.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, яким вирішено стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Донгорбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700,00 грн., суму сплаченого інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн., а всього 1950,00 грн., по 650,00 грн. з кожного.

Приватний виконавець письмово просив розгляд заяви проводити за його відсутності.

Представник стягувача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У частині 3 статті 12 та частині 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.03.2013 року було замінено вибулого стягувача АТ «Донгорбанк» його правонаступником ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 9). Вказаною ухвалою такою було встановлено, що на виконанні у Орджонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-203/10, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 22.04.2010 року, про стягнення у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Донгорбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700,00 грн., суму сплаченого інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн., а всього 1950,00 грн., по 650,00 грн. з кожного.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

10.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68589888 з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 2-203/10 від 22.04.2010 року (а.с. 8).

Станом на теперішній час виконавче провадження № 68589888 не закінчене, рішення у справі не виконане.

Приватним виконавцем змінено виконавчий округ на Дніпропетровську область (а.с. 4).

Всі виконавчі провадження, які перебували на виконанні у приватного виконавця в Донецькому окрузі, продовжуються ним виконуватись після зміни на виконавчий округ Дніпропетровської області.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплива бо суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до цього переліку затверджено тимчасово окуповані Російською Федерацією території України, зокрема вся територія Маріупольського району.

Таким чином, факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, а також ведення бойових дій у м. Маріуполі є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, а тому вказана заява подається саме до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Матеріально-технічна база приватного виконавця, виконавчі провадження, і в тому числі виконавчий лист № 2-203/10 від 22.04.2010 року, що перебували на виконанні станом на 23.02.2022 року залишені (втрачені) в приміщенні офісу приватного виконавця за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 85а, вивезти їх не було можливості.

Судом встановлено, що на сьогоднішній день виконавче провадження не закінчене, рішення суду не виконане, а з матеріалів справи не вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив.

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, а також те, що оригінал виконавчого листа був втрачений, доступ до матеріалів виконавчого провадження неможливий, з матеріалів справи не вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, приватним виконавцем змінено виконавчий округ на виконавчий округ Дніпропетровської області, він продовжує примусове виконання виконавчих документів, які перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 247, 259, 260, 431, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича про видачу дублікату виконавчого документа, стягувач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», боржник ОСОБА_1 , задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-203/10, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 22.04.2010 року, про стягнення у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700,00 грн., суму сплаченого інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн., а всього 1950,00 грн., по 650,00 грн. з кожного.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Федотова В.М.

.