Справа № 450/2883/24 Провадження № 2/450/1604/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

24.06.2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою, надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відчуження земельної ділянки загальною площею 0, 7000 га, кадастровий № :02:001:1393, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 ; заборони відчуження земельної ділянки загальною площею 0,1390 га., кадастровий номер :02:001:1394, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що позивач звернулась до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить, витребувати з чужого незаконного володіння відповідача на її користь земельні ділянки, з приводу яких просить вжити заходи забезпечення позову. Зазначає, що 09.02.2017 року відбулись електронні торги щодо реалізації земельної ділянки загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі. 03 березня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого переможцем електронних торгів щодо реалізації земельної ділянки загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Мелечковичі визнано ОСОБА_3 . Після того, як позивачу стало відомо про проведення даних електронних торгів, вона у березні 2017 року звернулась до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів. Разом із позовом, також подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі; заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та іншим особам зокрема нотаріусу, вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів за протоколом проведених електронних торгів, сформованого 09.02.2017 року, про придбання "Учасником 2 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер :02:001:0059, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с. Малечковичі. Незважаючи на винесення даної ухвали, яка містить пряму заборону на вчинення відповідних дій, 31 березня 2017 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. видано відповідачу, свідоцтво, яким посвідчила право власності останнього на земельну ділянку. В подальшому, як стало відомо позивачці, відповідач поділив земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0059 на дві окремі земельні ділянки, з приводу, яких подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Позивач вважає, що відповідач, набув право власності на спірні земельні ділянки, незаконно, та всупереч обтяженням, які на той момент були накладені відповідною ухвалою суду про забезпечення суду. Зважаючи на те, що предметом позову є витребування цих земельних ділянок з володіння відповідача, відчуження цих земельних ділянок на користь інших осіб під час розгляду справи значно утруднить або унеможливить виконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову. На підставі наведеного, просить заяву задоволити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.06.2024 року, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою позову, є оспорення набуття відповідачем, права власності на земельні ділянки набуті за наслідком електронних торгів в процедурі примусового виконання рішення суду, на підставі виконавчого листа 2-1316/122/11 виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 29.02.2016 року, у зв`язку із наявністю обтяжень, накладених ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.03.2017 року у справі № 465/1660/17.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, шляхом заборони вчинити пені дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Співмірність передбачає оцінку судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Отже, підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак проаналізувавши заяву представника позивача, судом встановлено, що таке не містить достатнього обгрунтування вжиття забезпечення позовних вимог.

Також саме по собі пред`явлення позовних вимог, не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Тому з врахуванням наведеного, проаналізувавши заяву представника позивача, судом встановлено, що таке не містить достатнього обгрунтування для вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 153, 154, 247, 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив :

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна про витребування майна з чужого незаконного володіння,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош