Справа № 195/2030/23
У Х В А Л А

іменем України

24.01.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат - Скрябін Олексій Миколайович, до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі, ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Скрябіна Олексія Миколайовича звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

11 січня 2024 року ухвалою судді провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 26 січня 2024 року о 08 годині 30 хв.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175,177цьогоКодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ознайомившись із позовною заявою, суд вважає, що таку слід залишити без руху, оскільки, позивачем при подачі позовної заяви до суду не було дотримано вимог 177ЦПК України, а саме:у відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тобто, до матеріалів позовної заяви додано квитанцію на переказ готівки 12.01.2024 року про сплату судового збору в розмірі 858 грн. 88 коп., проте, підтвердження про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, проведеного відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», перевіркою не виявлено (не знайдено підтверджень платежів з Казначейства).

Таким чином, позивачу слід надати докази на підтвердження зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого судового збору у розмірі 858 грн. 88 коп.

Крім того, згідно інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, яка надійшла на адресу суду 09.01.2024, інформація про реєстрацію місця проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись за якою саме адресою проживає відповідач та надати суду відповідні докази.

Окрім того, з виписки з реєстру шлюбів №62 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , яка є громадянкою України, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Турецької Республіки, уклали шлюб 26.10.2015 року/ФЕТХІЄ, місце реєстації у відділі РАГС: Сейдікемер 2090-0029-00100-0013, країна: Турецька республіка.

Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин справи, а саме не надано оригіналу свідоцтва про шлюб з відповідачем з оригіналом Апостиля, (надано виписку з реєстру шлюбів №62).

Що також унеможливлює прийняття та призначення даної категорії справи до розгляду.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Згідно ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст.110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч.2, 3 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 ВСУ зазначає, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Будь-яких доказів проживання відповідача на території України та на території Томаківського району Дніпропетровської області позивачем не надано.

Приписами ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1ст.27 ЦПК Українипозови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.10ст.28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, до матеріалів позовної заяви на підтвердження обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, не додано жодного доказу, щодо місцезнаходження майна відповідача та того, що останнім відомим місцем проживання або перебування відповідача чи постійного заняття (роботи) є адреса, а саме: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Томаківського районного суду Дніпропетровської області, також не надано доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем також не надано, так як, згідно умов Договору між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах передбачено, що український суд компетентний розглядати справу про розірвання шлюбу між громадянами Туреччини, коли вони постійно проживають на території України.

Крім того, відповідно до ст.3 Договору між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову.

З врахуванням цього, один примірник позовної заяви з додатками необхідно перевести на рідну мову відповідача або англійську мову, незалежно від того, чи володіє він українською мовою.

Враховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків позовної заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

Керуючись ст.175,177,185,187,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат - Скрябін Олексій Миколайович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк для усунення викладених вище недоліків не пізніше 30 січня 2024 року.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.М.Скрипченко

24.01.2024