Справа № 308/6694/24
У Х В А Л А

про закриття провадження

03 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.

за участю секретаря судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області звернулася до Ужгородського міськрайонного суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 30 листопада 2023 ро Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому заявник зазначена як ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.04.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання.

Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області надійшли пояснення, в яких представник просив проводити розгляд справи без їх участі, та заперечував щодо задоволення заяви у зв`язку з тим, що свідоцтва, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Від представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли пояснення, в яких представник просив проводити розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

В той же час, заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про шлюб, що видає орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Окрім цього в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану,судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

Аналіз змісту заяви свідчить про те, що заявник просить встановити факт належності свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 30 листопада 2023 ро Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому заявник зазначена як ОСОБА_1 , що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.

Вищенаведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану в порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом п`ятим ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81, 89, 293,294,315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів -закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатської області (, адреса: 88000, м.Ужгород, пл. Поштова, 3) здійснити повернення платнику ОСОБА_1 з державного бюджету суму, сплаченого при поданні заяви ( згідно з квитанцією №0ЕР8-Р49С-РВ70-7Т15 від 08.03.2024 року року за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська тг/22030101.; код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37975895; рахунок отримувача UA0007493; банк отримувача Казначейство України,) судового збору , а саме у розмірі 605,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Заявник : ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Заінтересована особа : Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місце знаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4, );

Заінтересована особа : Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (місце знаходження: 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ).

Дата складання повного тексту судового рішення - 03.07.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца