Справа № 242/939/24
Провадження № 2/242/359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме збільшити розмір визначених судом аліментів з 1/6 частини доходів відповідача до 1/4 частини доходів відповідача щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 на період його навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 16.10.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній навчається в Львівській Богословній Семінарії. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11 грудня 2023 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на період навчання сина до 31.05.2026 року. Вказує, що рішенням суду про стягнення аліментів на період навчання, не було враховано, що син з дня свого народження страждає на ДЦП. Сину потрібні гроші на проживання, на покупку літератури для навчання, на одяг, харчування, спеціальне ортопедичне взуття, лікування, обстеження, а навчання коштує 12 000 грн. на рік. Вважає, що суттєво змінилось матеріальне становище сина, бо на його утримання необхідно більше коштів ніж визначив суд,а відповідач в змозі сплачувати 1/4 частину своїх доходів.

Ухвалою суду від 06.06.2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.06.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що з позовом повністю не згоден. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що розмір аліментів, який він сплачує, достатній для проживання сина, у відповідача погіршився стан здоров`я , а також він допомагає хворій матері.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 16 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 видане 05 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського управління юстиції Донецької області сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Селидвського міського суду Донецької області від 11 грудня 2023 року (справа №242/1835/23) позов ОСОБА_1 задоволенно частково, ухвалено Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітної плати та пенсії ОСОБА_2 щомісячно з 15.11.2023 р. до закінчення навчання 31.05.2026 р., але не більше, як до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №2206-289 , ОСОБА_3 перебував у стаціонарі з 19.03.2018 по 27.03.2018 року, має діагноз ДЦП, диплегічна форма, нижній парапарез із порушенням функції руху (GMFCS 2 рівень).

Згідно довідки від 04.04.2022 року ОСОБА_2 по стану здоров`я тяжка фізична праця противопоказана.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3378 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз: діабетична ангіопатія судин ніг, гангрена лівої стопи.

Згідно відповіді КУ «Центр надання соціальних послуг» №116 від 25.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку в КУ «Центр надання соціальних послуг Курахівської міської ради», їй надається соціальна послуга догляду дома та організації надання адресної натуральної та грошової допомоги з установленням диференційованої оплати.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно достатті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, враховуються всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до положень ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів,які б свідчили , що син потребує додаткових витрат, а також про спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі, який просить позивачка. При цьому суд згідно ч.7 ст.81ЦПК не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення суду про стягнення аліментів на період навчання з відповідача на користь позивачки, ухвалювалося 11 грудня 2023 року. Цим рішенням суду було частково задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання. Дане рішення позивачкою не оскаржувалось і 11 січня 2024 року набрало законної сили .

Не оскаржуючи вище згадане рішення суду від 11 грудня 2024 року, позивачка через 5 місяців після набрання цим рішенням законної сили, а саме 4 червня 2024 року, звертається до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

В той же час, подана нею 4 червня 2024 року позовна заява не містить будь-яких даних про те, що в період з 11 січня 2024 року по 04 червня 2024 року у платника (відповідача) чи одержувача (позивачки) аліментів відбулися зміни у матеріальному чи (або) сімейному стані, або стані здоров`я когось із них, так само, які у ній не наведено інших даних, які б могли слугувати правовою підставою для зміни розміру аліментів, який був присуджений до стягнення рішенням суду від 11.12.2023 року.

Інших доводів та доказів на підтвердження позиції позивача, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не довела підстави позову про збільшення розміру аліментів, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.192, 198, 199 СК України, ст.7,12,81,89,141,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя