Справа № 149/1554/24
Провадження №2/149/551/24
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2024 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

09.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , після смерті якого до успадкування залишилося 59/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами. В свою чергу, 16.11.1988 року ОСОБА_4 було складено заповіт відповідно до змісту якого належну йому на праві власності частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, він заповів свої онуці (дочці позивачки, відповідачу по справі) - ОСОБА_2 . Однак, ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталася, разом із ним на час смерті зареєстрована не була, а тому спадщину не прийняла. В той же час, позивачка проживала та була зареєстрована разом із ОСОБА_4 .. Крім того, після смерті ОСОБА_4 провела його поховання, а тому фактично прийняла спадщину після смерті батька. Однак, оформити спадщину у нотаріальному порядку після смерті ОСОБА_4 не виявилося можливим, оскільки документи, які вказують на родинні відносини між позивачкою та батьком мають розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження позивачки батько записаний як " ОСОБА_5 ", в той час як у свідоцтві про смерть - " ОСОБА_4 ". Враховуючи вище зазначене, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом та просить його задоволити.

Ухвалою суду від 21.05.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.06.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник Хмільницької міської ради в судове засідання теж не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_2 теж подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами ознайомлена, проти їх задоволення не заперечує.

Причини неявки належним чином повідомленої про дату , час і місце розгляду справи третьої особи - ОСОБА_3 суду не відомі.

Суд дослідивши матреіали встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (копія на а.с.6), після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 (а.с.7-9), вартість якого становить 433 140, 0 грн. (а.с.10).

16.11.1988 року ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до змісту якого частину житлового будинку він заповів ОСОБА_6 (відповідачі по справі) (а.с.11).

ОСОБА_4 на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до відповіді Хмільницької державної нотаріальної контори за № 136/01-16 від 29.05.2024 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася (копія на а.с.39).

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Згідно абз. 2 п. 2 даної постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час виникнення вказаних правовідносин, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого.

Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або протягом шестимісячного терміну після його смерті проживав у спадковому домоволодінні. Факт продовження проживання спадкоємця у спадковому домоволодінні відразу після смерті спадкодавця є беззастережним доказом того, що спадкоємець своєчасно прийняв спадщину, тобто вступив в управління чи володіння спадковим майном.

В даному випадку орган місцевого самоврядування у своїй довідці № 928 від 12.08.2011 року підтвердив, що ОСОБА_1 вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 .

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

При цьому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померлий ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком позивачки.

Разом з тим, спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець по закону 1 черги, своєчасно прийняла позивачка, оскільки проживала на день смерті з спадкодавцем, крім того, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину не прийняла, оскільки до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про її прийняття не зверталася, при цьому подала заяву до суду що не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців не має.

Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину , вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, оскільки факт родинних відносин із позивачем та факт прийняття спадщини позивачем знайшов своє підтвердження, позивачка являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, відповідачі не заперечують щодо задоволення позовних вимог, часткове задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Разом з тим, суд позбавлений можливості визнати за позивачем право власності на веранду літ а.4 та прибудову літ. а5, оскільки вони збудовані за відсутності дозвільних документів на будівництво, тобто є самовільно збудованими, а тому спадкуванню не підлягають. Керуючись ст.ст.141, 263-265, 273, 353, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який проживав у м. Хмільнику Вінницької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який проживав у м. Хмільнику Вінницької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 59/100 частин житлового будинку за АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських будівель та споруд, зазначений під літерою "А" з прибудовою "а", прибудовою "а1", навісом "а6", сараєм "Б", погребом "П/Б", сараєм "б", гаражем "В", сараєм "Г", погребом "П/Г", вбиральнею "Д" та огорожею № 1, які належали ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК