Справа №: 398/3754/23
провадження №: 2/398/487/24
"06" грудня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Шинкаренко І.П.,
за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.06.2020 року відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н. При підписанні анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується відповідним підписом у заяві. Укладений договір про надання банківських послуг, за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору.
Банком відповідачу був відкритий рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт. Відповідач ознайомився з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 19.06.2020 року, отримав картку «Преміальна картка Visa signature (кредитний ліміт до 300 000 грн).
Сторони погодили, що в разі допущення порушень зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми заборгованості неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 74,4 % - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил в редакції з 01.03.2019 року.
Посилаючись на те, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач у свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 28.05.2023 року у розмірі 163107,98 грн, з яких: 160448,03 грн - заборгованості за кредитом, 2659,95 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2659,95 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2023 року справу розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою судді від 20.05.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2024 року № 299-р про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П.
Ухвалою судді від 27.09.2024 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути цивільну справу без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.
ОСОБА_1 повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань та відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем по справі.
Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 19.06.2020 року підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанк».
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитни договір, за яким було надано наступні кредитні картки:
НОМЕР_1 , відкритий 30.08.2018, термін дії 08/21;
НОМЕР_2 , відкритий 04.03.2021, термін дії 02/24;
НОМЕР_3 , відкритий 20.08.2021, термін дії 07/24.
Відповідно до довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої ОСОБА_1 25 лютого 2021 року був встановлений кредитний ліміт 149550,00 грн, 27 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн.
Проте, як вбачається із позовної заяви представником позивача не зазначено точного розміру кредиту, що був встановлений ОСОБА_1 , не зазначений номер карти та строк її дії, лише міститься посилання на додані до позовної заяви докази. Проте, подана як доказ заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, анкета-заява та заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містять відомостей, про точну суму кредитного ліміту отриманого відповідачем. Крім того, в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відсутні відомості про отриману картку відповідачкою. Посилання представника позивача у позовній заяві про те, що отримання кредитної картки відображено на фотографії клієнта із карткою не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.
Довідка АТ КБ «Приват Банк» щодо отримання ОСОБА_1 кредитних карток містить перелік трьох номерів карток, дата відкриття яких датована 30.08.2018 року, 04.03.2021 року та 20.08.2021 року, жодна з яких не відповідає даті укладання договору, що є предметом судового розгляду.
Довідка позивача про зміну умов кредитування для ОСОБА_1 також не відповідає часу укладання договору - 19.06.2020 року, оскільки згідно зазначеної довідки кредитний ліміт установлений відповідачу 25 лютого 2021 року в розмірі 149550,00 грн.
Подана до суду разом із позовною заявою виписка до договору без номеру та за період з 30.08.2018 року до 07.06.2023 року.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.
Суд позбавлений можливості встановити з наданих позивачем доказів, факт отримання відповідачкою у справі кредитних коштів на підставі саме договору від 19.06.2020 року та їх суми, оскільки в анкеті-заяві від 19.06.2020 року взагалі не вказано вид обраної банківської послуги та суми кредитного ліміту, встановленого на відповідну картку, так само як і номер рахунку (банківської карти та строк її дії) .
Суд критично оцінює подану позивачем до позовної заяви виписку за особовим рахунком, оскільки така виписка виготовлена з урахуванням періоду часу, що тривав за два роки до укладання договору від 19.06.2020 року, та не дає підстави достовірно стверджувати, що ці відомості стосуються саме тих кредитних коштів, що отримано відповідачем внаслідок укладання договору за заявою від 19.06.2020 року.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачці кредитної картки та розміру наданого відповідачці кредиту згідно заяви від 19.06.2020 року, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачці не є можливим, отже суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.
Усі інші пояснення позивача, його докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 528, 530, 638, 1049, 1050,1054, 1218,1219,1268, 1270,1281, 1269, 1273, 1296, 1282 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 274-281Цивільного процесуального кодексу України, суд

Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя І.П. Шинкаренко