Справа № 515/34/24
Провадження № 2/513/396/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

у січні 2024 року представник позивача адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будинок садибного типу АДРЕСА_1 , який належав його матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтував тим, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить, серед іншого, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на зазначений будинок.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.01.2024 цивільну справу в порядку ч.4 ст.31 ЦПК України передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області.

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І..

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 31).

Ухвалою Саратського районного суду від 04 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та вирішено питання про витребування доказів (а.с.43).

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Давиденко К.В., яких належним чином повідомили про розгляд справи, до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

Дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України, рік побудови 1955 (а.с. 10-12), тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно з випискою з погосподарської книги АДРЕСА_2 від 24.08.2023 року за № 269 року о/р НОМЕР_1 , власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_2 (а.с. 13).

Згідно довідки про оціночну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами сформованої 30 листопада 2023 року складає 19442,54 гривень (а.с.15-16).

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як видно з паспорту НОМЕР_2 , виданого 18 червня 1996 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16 липня 1976 року Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

04 листопада 2009 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області, за реєстровим № 3788, був посвідчений заповіт ОСОБА_2 , яким остання на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно належне їй на момент смерті заповідала ОСОБА_1 (а.с.62).

Даний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.59).

ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 577 від 11.07.2018 року Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На момент смерті за цією адресою разом з нею були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 (а.с.58).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 16 березня 2018 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 .

16 липня 2018 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. заведена спадкова справа до майна ОСОБА_2 . З заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син померлої ОСОБА_1 .

25 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. видано позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,3522 га кадастровий номер :01:001:1284, розташовану на території Нерушайської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (реєстровий номер № 1664).

17 травня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцеві ОСОБА_2 майно, а саме на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0401, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будіваель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1142 га кадастровий номер :02:001:0402, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстрові номера № 714, 715).

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.52-112).

Листом приватного нотаріусу Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. від 27.12.2023 за № 95/01-16 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с. 14).

29 лютого 2024 року державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області ОСОБА_6 відмовив позивачу у проведенні реєстраційних дій, а саме реєстрації за померлою ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 через розбіжності у поданих документах: власником будинку є ОСОБА_2 , а власником земельної ділянки під даним будинком є ОСОБА_1 (а.с.40).

За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , а тому є власником спадщини з часу відкриття та може захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15,16, 1216, 1217, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2-13, 81, 89, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок садибного типу під АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01 липня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 18 червня 1996 Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002979, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 58 від 19 квітня 2017 року, АДРЕСА_3 .

Відповідач: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: 68100, м. Татарбунари, вул. Лесі Українки, 18, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Суддя А. І. Бучацька