Справа № 226/638/24

Провадження № 2-о/226/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Клепки Л.І.,

секретаря - Філіпповської Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє адвокат Секірін О.В., звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вимог вказав, що йому на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 14.02.1981 року, належить жилий будинок АДРЕСА_1 .

23.02.2024 внаслідок ракетного обстрілу міста Мирноград його будинок зазнав пошкоджень. Після технічного обстеження пошкодженого будинку йому було запропоновано звернутися до ЦНАП м. Мирноград для подання заяви про відшкодування збитків за пошкоджене майно, проте, звернувшись 27.02.2024 до ЦНАП з такою заявою та документами про право власності на житло, інспекторами була виявлена неправильність у написанні його прізвища в договорі дарування, де він, як обдарований, значиться « ОСОБА_2 », тоді як в паспорті громадянина Україні його прізвище значиться як « ОСОБА_2 », що перешкоджає йому скористатися правом на компенсацію пошкодженого майна та було рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення належності йому правовстановлюючого документу. Вважає, що вказана невідповідність у прізвищах викликана помилкою через невірний переклад його прізвища з російської на українську мову.

В підтвердження цього наводить Державний акт ІІІ-ДН № 045321 на право власності на землю на земельній ділянці, розташованій на території АДРЕСА_1 , передану йому у приватну власність 16.11.1999 для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, в якому його прізвище значиться як « ОСОБА_2 », що відповідає його паспорту.

Вказуючи на неможливість усунення зазначеної помилки в позасудовому порядку, заявник просить суд встановити факт належності йому договору дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 14.02.1981 року, реєстровий номер 75.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Надавши оцінку спірним правовідносинам та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав розглядаються в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як слідує із заяви і встановлених судом обставин, підставою звернення заявника до суду з заявою про встановлення юридичного факту стали розбіжності в його імені у паспорті та документі, що підтверджує право його власності на нерухоме майно, що має значення для здійснення ним особистих майнових прав та неможливість підтвердження цього факту у іншому, аніж судовому порядку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно паспорту громадянина України, картки платника податків заявник іменується як ОСОБА_1 (а.с.4-6).

В такому ж варіанті значиться його прізвище і в Державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-ДН № 045321 від 16.11.1999 року, передану йому у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0.1000 га і для ведення особистого підсобного господарства 0.0494 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Між тим, в договорі дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 14.02.1981 року, реєстр №75, прізвище обдарованого зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.7-8).

Згідно п.6.16 Правил ведення нотаріального діловодства у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи щодо якої було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно.

Натомість, як слідує зі спірного договору, його укладення мало місце 14.02.1981 року. Нотаріус, яким створювався зазначений документ та яким допущено технічну помилку в прізвищі заявника, в теперішній час не працює, а нотаріальний архів залишився на тимчасово окупованій території в м.Донецьк, що унеможливлює усунення зазначеної помилки в досудовому порядку.

Приймаючи до уваги наведене, а також враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, та що іншої можливості підтвердити зазначений факт заявник не має, суд вважає за необхідне його вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, юридична адреса: Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, буд.9, , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору дарування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 14.02.1981 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, реєстр №75.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка