Справа № 243/795/24
Провадження № 2/243/594/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом доОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Позов обґрунтований тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго» «Слов`янськтепломережа» є структурним підрозділом позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі і відповідачці, в квартиру АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Власниками квартири АДРЕСА_1 , відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , яка з 07.11.2005 визнана недієздатною.

Як вбачається із ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від

04.12.2018 по справі № 243/10944/18 суд встановив, що рішенням Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2005

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Билбасівка

Слов`янського району Донецької області, була визнана недієздатною. Згідно

зазначеної ухвали суд задовольнив заяву органу опіки та піклування

виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області та призначив

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку

м. Слов`янськ Донецької області, опікуном над недієздатною

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Билбасівка

Слов`янського району Донецької області.

Позивач посилаючись на ст. ст. 41, 60, 67 ЦК України, п. 99.3 ст. 99 Податкового кодексу України, абз.2 ч.2 ст. 15 СК України, вважає, що невиконання ОСОБА_2 , як

побутовим споживачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг, наданих ВП

ВО ОКП «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа», ОСОБА_1 , як опікун, яка діє в інтересах ОСОБА_2 несе за це

відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Оскільки квартира відповідачки знаходиться в багатоквартирному будинку,

який приєднано до системи централізованого теплопостачання тому вона є

споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги. Згідно вказаного Закону України взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 39, п. 40 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Згідно норм Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає ОСОБА_2 теплову енергію в квартиру АДРЕСА_1 , а боржник використала надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялася від цих послуг.

На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ,що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира АДРЕСА_2 обладнаний лічильником.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію сума заборгованості за теплову енергію за період з 01.11.2020 по 01.01.2024 становить 24094,20 грн.

Станом на дату звернення позивача до суду, грошове зобов`язання відповідачки перед позивачем не виконане.

В опалювальні сезони 2020-2023 роки між позивачем та відповідачкою діяли договірні відносини на підставі Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189. Згідно ст. 13 даного Закону України у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Співвласники будинку АДРЕСА_3 не уклали з позивачем відповідний договір у зазначені строки. Тому вважається, що з боржником укладено індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання. Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. На виконання вимог вказаного Закону України позивачем було розміщено (опубліковано) типовий договір на офіційному сайті ОКП «ДТКЕ» http://www.kpdtke.com.ua та на інформаційних стендах у приміщеннях позивача, де ведеться прийом громадян, рахунках на оплату послуг. На сайті позивач також розмістив інформацію про вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку; розмір тарифу, розмір плати за абонентське обслуговування, заяву-приєднання, тощо. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Факт отримання послуги відповідачкою в опалювальний сезон 2020-2021 роки підтверджується рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від

07.10.2020 р. №1267та відповідно надання позивачем послуги постачання централізованого опалення мешканцям будинку АДРЕСА_3 . Факт отримання послуги відповідачкою в опалювальний сезон 2021-2022 роки підтверджується розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 05.10.2021 р. №91 та відповідно надання позивачем послуги централізованого опалення мешканцям будинку АДРЕСА_3 . Факт отримання послуги відповідачкою в опалювальний сезон 2022-2023 роки підтверджується розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 19.10.2022 р. №184 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 р.р.» та розпорядженням начальника Слов`янської міської військово-цивільної

адміністрації від 19.10.2022 р. №1845 «Про початок опалювального періоду 2023-2024

рр.» та відповідно надання позивачем послуги централізованого опалення мешканцям будинку АДРЕСА_3 .

Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, як і відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від Ця стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, незалежно від підстав виникнення зобов`язання та форми його фіксації.

Отже, позивач має право вимоги до відповідачки виконання обов`язку щодо оплати заборгованості, а боржник за спірний період зобов`язана сплатити гроші за спожиту теплову енергію, з урахуванням 3% річних та інфляційні збитки.

Сума 3 % річних, нарахованих позивачем, становить за період з 01.11.2020

по 01.02.2022 201,56 грн.

Сума інфляційних втрат, нарахованих позивачем, становить за період з 01.11.2020 по 01.02.2022 722,41 грн.

Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.

Стаття 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору): з 01.10.2020 складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01.10.2021 складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 по

01.01.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 906,45 грн.

У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2020 по 01.01.2024 в розмірі 24094,20 грн ., інфляційні втрати в розмірі 722,41 грн. та 3% річних в розмірі 201,56 грн. за період з 01.11.2020 по 01.02.2022, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 906,45 грн. за період з 01.11.2020 по

01.01.2024, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачці документів у справі на загальну суму 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачки у

справі на суму 35,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача в судовому засіданні участі не приймав, належним чином повідомлявся про дату, час та спосіб проведення судового засідання. Через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 04.10.2022 до суду надіслано заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала.

Разом з тим, відповідачкою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що в 2019 році та 2020 році вона особисто зі своєю підопічною ОСОБА_2 оформлювали в УСЗН Слов`янської міської ради субсидію на житлово-комунальні послуги на опалювальний період, субсидія була надана, але у наданій таблиці позивачем не зазначено сум субсидії. В 2020 році відповідачка зверталась в УСЗН Слов`янської міської ради через сайт upszn.gov.ua, так як з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України було встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої

коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), через пандемію не було прийомів як у УСЗН

так і в абонентному відділу Слов`янськтепломережа. Потім відповідачка зверталась до УСЗН по телефону та їй повідомили, що подовжать нарахування автоматично усім, хто отримував субсидію. В 2021 році відповідачка робила оплати, що видно з наданої позивачем таблиці, але суми оплати не

враховувалися і суми в нарахуваннях не зменшувались. Тому відповідачка бажаю

зробити акт звірки розрахунків особисто. Позивач не надає підопічній відповідачці рахунки про нарахування сум за теплопостачання, мотивуя це, що є

заборгованість. Також не зрозуміло наведені суми в наданій

таблиці у стовпчику перерахунки, що це за суми і з чого перерахунок. Відповідачка не погоджується з тим що позивач нарахував протягом 2020 року та 2021 року 3% річних та

інфляційні витрати. 17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон

України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на

запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до зазначеного Закону, на період дії карантину або обмежувальних

заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30

днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів,

пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги;

припинення чи зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам

України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних і

інфляційних витрат задоволенню не підлягають. Просить суд відмовити в цій частині позовних вимогах.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення.

Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації.

Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація.

До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго» «Слов`янськтепломережа» є структурним підрозділом позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі власнику квартири АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Згідно ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 за заявою представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , яка, відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 є її опікуном,

скасовано судовий наказ, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 15.11.2023 по справі № 243/6090/23, провадження № 2-н/243/608/2023 за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію в сумі 21095,75 грн. за період з 01.11.2020 по 01.10.2023, інфляційні втрати в сумі 722,41 грн. та 3% річних в сумі 201,56 грн. за період з 01.11.2020 по 01.02.2022, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 885,15 грн. за період з 01.11.2020 по 01.10.2023, а також судові витрати у розмірі 214,72 грн.

У зв`язку з наведеним вище, позивач звернувся з даним позовом до суду та судом при відкритті провадження у справі вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Власниками квартири АДРЕСА_1 , відповідно доінформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 349031996 від 04.10.2023 в рівних частках, по є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2005

ОСОБА_2 визнана недієздатною та її опікуном призначено ОСОБА_3 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено опікуном над дієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше призначеного опікуна ОСОБА_3 . Вказана ухвала суду набула законної сили 20.12.2018 про що свідчить відповідна відмітка.

Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

За змістом ст. ст. 41, 60 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 15 СК України майновий обов`язок недієздатної

особи за її рахунок виконує опікун.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому несе повну відповідальність за дії підопічної та виконує її майновий обов`язок.

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», що підтверджується випискою особового рахунку.

Згідно листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області №20-17/2-359 від 06.02.2024 наданого на запит суду слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 04.10.1995.

Згідно листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області №20-17/2-442 від 09.02.2024 наданого на запит суду слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27.11.2013.

Між позивачем і відповідачкою встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав ОСОБА_2 послуги з опалення, а остання користувалася даними послугами для задоволення власних потреб та її опікун не відмовлялася від них.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Тобто, докази, які відповідачка повинна подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вона посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

У порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідачка ОСОБА_1 , як опікун ОСОБА_2 не здійснює оплату за надану позивачем теплову енергію в квартиру АДРЕСА_1 , частка якої належить її підопічній ОСОБА_2 та має заборгованість у розмірі 24094,20 грн. за період з 01.11.2020 по 01.01.2024, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, долученим позивачем до позовної заяви.

Посилання відповідачки ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву щодо оформлення нею в 2019 році та 2020 році субсидії на житлово-комунальні

послуги на опалювальний період за адресою: АДРЕСА_1 , а також щодо проведення нею оплати за теплову енергію за даною адресою в 2021 році є безпідставними, оскільки відповідачка належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження зазначеного суду не представила.

Отже, з урахуванням наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що відповідачка доказів стосовно спростування вимог позивача до суду не надала в частині стягнення заборгованості за теплову енергію, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення зОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за надану їй позивачем теплову енергію в розмірі 24094,20 грн. за період з 01.11.2020 по 01.01.2024.

Стосовно вимог позивача, щодо стягнення з відповідачки інфляційних втрат в розмірі 722,41 грн. та 3% річних в розмірі 201,56 грн. за період з 01.11.2020 по 01.02.2022, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його

невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання

(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають

правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач з вказаним позовом звернувся до суду 02.02.2024, нарахування інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з не виконанням відповідачкою обов`язків щодо сплати спожитих послуг здійснював з 01.11.2020 по 01.02.2022.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної

ОСОБА_2 у своєму відзиві на позовну заяву не погоджується з тим що позивач нарахував протягом 2020 року та 2021 року

інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з не виконанням нею обов`язків щодо сплати спожитих послуг за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є її підопічна ОСОБА_2 , оскільки 17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон

України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на

запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до зазначеного Закону, на період дії карантину або обмежувальних

заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30

днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів,

пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги;

припинення чи зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам

України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі.

З приводу вказаних заперечень суд зазначає наступне.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення

змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року, на період

дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення

платежів за житлово-комунальні послуги.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або

інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником

зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми

невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що

обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання

за кожен день прострочення виконання.

Однак, в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат

на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є

особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового

зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу,

який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від

боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати

кредиторові.

Таким чином вирішуючи спір в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних у

відповідності до ст. 625 ЦК України, суди повинні виходити із того, що наслідки

прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань

та 3% річних орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №922/175/18.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що на ці суми положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких

законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню

коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року не поширюється.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги і в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховані втрати від інфляційних процесів в розмірі 722,41 грн. та 3% річних в розмірі 201,56 грн. за період з 01.11.2020 по 01.02.2022, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 по

01.01.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає в розмірі 906,45 грн., що також підтверджується відповідним розрахунком заборгованості долученим позивачем до позову, яка також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач із вказаним позовом звернувся до суду 02.02.2024.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн.

Дана позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в повному обсязі, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачці документів у справі на загальну суму 42,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачів у

справі на суму 35,00 грн., що підтверджується відповідним описом поштового відправлення, реєстром поштових відправлень та квитанцією №F1DU-F8LK-3L7E від 04.10.2023, а тому ці витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 322, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 1,7, 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги,ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію - задовольнити.

Стягнутиз ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , розташованого за адресою: 84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, на р/р НОМЕР_3 , номер рахунку: 00, код банку 320371, заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2020 по 01.01.2024 в розмірі 24094 (двадцять чотири тисячі дев`яносто чотири) гривень 20 копійок, інфляційні втрати в розмірі 722 (сімсот двадцять дві) гривень 41 копійок та 3% річних в розмірі 201 (двісті одна) гривень 56 копійок за період з 01.11.2020 по 01.02.2022, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 906 (дев`ятсот шість) гривень 45 копійок за період з 01.11.2020 по

01.01.2024, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачці документів у справі на загальну суму 42 (сорок дві) гривень 00 копійок, витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачки у

справі на суму 35 (тридцять п`ять) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2024.

Суддя І.Ю. Фалін