Справа 524/7661/22
Провадження 6/524/65/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши подання заступника начальника Горішньоплавнівського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Донця Я.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

УСТАНОВИВ:

Подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України обґрунтовано тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 5388,53 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 62266,88 грн.

В ході виконавчого провадження були вчинені всі необхідні дії, направлені на виконання судового рішення. Станом на день звернення боржником не було вчинено дій, направлених на виконання зобов`язання. Вважає, що боржник несумлінно користується своїми правами та ухиляється від виконання судового рішення.

Посилаючись на вказані обставини, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали подання, оцінивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Так, з матеріалів подання вбачається, що 20.07.2023 було відкрито виконавче провадження. Копія постанови була направлена боржнику, однак відомості про отримання чи не отримання зазначеної постанови матеріали подання не містять.

Крім того, про обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження також свідчить і його заява про зупинення виконавчого провадження(а.с.20).

У виконавчому провадженні 20.07.2023 та 26.07.2023 було накладено арешт на майно боржника, здійснено запит щодо наявності відкритих рахунків.

В абз.2 п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», зазначено, що у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону про виконавче провадження тощо.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Суд вважає, що в матеріалах подання відсутні будь-які об`єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання свого зобов`язання або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання. Суд відзначає, що відомостей про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали подання не містять, а тому суд вважає передчасним звернення із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити державному виконавцю його право на повторне звернення із клопотання з наданням відомостей про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження або інформування його іншим шляхом.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання заступника начальника Горішньоплавнівського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Донця Я.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ