Провадження № 2/127/4494/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення зі сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення зі сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у провадженні Другого відділу ДВС м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №67236119 від 25.10.2021 року з виконання судового наказу №127/21257/21, виданого 20.10.2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти регулярно і у повному обсязі, в результаті чого станом на 30.09.2023 року утворилася заборгованість, яка складає 17 989,09 грн. А оскільки заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2023 року становила 17 989,09 грн., то відповідно до ч.1 ст.196 СК України розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 17 989,09 грн., яку позивачка просила стягнути з відповідача.

В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Федчишенe С.А.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року позов було прийнято до провадження суддею Федчишеним С.А. та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

У свою чергу, 13.12.2023 року від представника позивачки ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Представник позивачки вказала, що після звернення до суду із вказаним позовом, заборгованість відповідача зі сплати аліментів збільшилася, та станом на 01.12.2023 року становить 31 747,52 грн., тому просила суд прийняти заяву про збільшення позовних вимог та стягнути з відповідача 31 747,52 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

27.12.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник вказав, що відповідач визнає позовні вимоги частково. Зазначив, що відповідач є ФОПом, та перебуває на спрощеній системі оподаткування, тому державним виконавцем здійснюються нарахування заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як фізичної особи-підприємця. Крім того, відповідач перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 із 28.12.2022 року по теперішній час, у зв`язку з цим, 02.03.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ввідповідача, які він отримує у військовій частині НОМЕР_1 . Разом з тим, із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів слідує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів як фізична осба-підприємець, шо перебуває на спрощеній системі оподаткування, тому він додатково має сплачувати аліменти в сумі 4 768,00 грн., щомісячно, які обраховуючться від середньої плати в регіоні, в якому проживає платник аліментів. Однак, у період за який у відповідача виникла заборгованість за аліменти як ФОП, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, він приймав участь у бойових діях та отримав бойове поранення та йому була проведена операція 15.12.2023 року. У подальшому, 18.12.2023 року відповідача було виписано з лікарні, та у цей ж день ним було сплачено заборгованість по аліментах у розмірі 17 989,09 грн. Просив врахувати суд, що він окрім ФОПа, який перебуває на спрощеній чистемі оподаткування, є військовослужбовцем, який більшу частину свого часу проводить в зоні бовових дій, виконуючи бойові обов`язки снайпера ЗСУ. Тому, просив суд зменшити розмір неустойки в разі прострочення аліментів з 100% від суми заборгованості до 10% у розмірі 1 798,90 грн. В решті вимог відмовити.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року задоволено заяву про самовідвід судді Федчишена С.А. у справі №127/24421/23.

В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року заяву прийнято до провадження судді Бойко В.М. та вирішено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року прийнято до провадження заяву представника позивача ОСОБА_5 про збільшення заявлених вимог від 13.12.2023 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися. Від ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Від ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, та не заперечував щодо стягнення неустойки у розмірі 1 798,90 грн. В решті вимог просив суд відмовити.

Як вбачається з судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 20.102021 року № 127/21257/21 з відповідача на користь позивача на утримання дітей було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки всіх його доходів (а.с.5).

Судовий наказ про стягнення аліментів був пред`явлений позивачкою до примусового виконання до Другого відділу ДВС м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), та 25.10.2021 року головним державним виконавцем Ільчик О.Г. було відкрито виконавче провадження №67236119 (а.с.6).

Проте, відповідач не в повному обсязі виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів, має заборгованість, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 30.09.2023 року заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року включно складає 17 989,09 грн. (а.с.7).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.12.2023 року заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 з 01.10.2022 року по 01.12.2023 року включно складає 31 747,52 грн. (а.с.24).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 30.04.2024 року заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 станом на 30.04.2024 року складає 4 948,09 грн (а.с.110). (а.с.24).

Разом з тим, відповідач вказав, що 18.12.2023 року ним було сплачено 17 989,09 грн. неустойки на рахунок ДВС, що підтверджується квитанцією №160114892 (а.с.57).

Також, відповідно до Квитанції №160114998 ввід 18.12.2023 року ОСОБА_2 сплатив 9 536,00 грн. аліменти (а.с.58).

01.05.2024 року відповідно до Квитанції №174830875 ОСОБА_2 сплатив 5 000,00 грн. заборгваності по сплаті аліментів (а.с.111).

Відповідач ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем (а.с.41-42).

24.10.2022 року ОСОБА_2 було направлено вимогу виконавця про необхідність подання декларації про доходи та майно боржника (а.с.43-44).

З Довідки про доходи ОСОБА_2 вбачається, що за період з жовтня 2023 року по лютий 2024 загальна сума доходу складає 130 147,30 грн. (а.с.114).

З Відповіді від 11.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 повідомив Другий відділ ДВС м.Вінниці, що він є фізичною особою підприємцем та є платником єдиного податку (перебуває на спрощеній системі оподаткування).(а.с.45-46).

Постановою від 02.02.2023 року державним виконавцем Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 (а.с.47-48).

Як вбачається з Довідки №78 від 01.04.2022 року Добровольчого формування №1 ВМТГ «Ветеран» ОСОБА_2 28.03.2022 року підписав контракт на виконання завдань територіальної оборони у складі добровольчого формування №1 ВМ ТГ "Ветеран" (а.с.49).

Як вбачається з Довідки №524 від 20.06.2022 року Добровольчого формування №1 ВМТГ «Ветеран» ОСОБА_2 підписав контракт на виконання завдань територіальної оборони у складі добровольчого формування №1 ВМ ТГ "Ветеран" (а.с.49). Вказане добровольче формування входить до складу ВЧ НОМЕР_2 , яка є складовою СТО ЗСУ. Наказом від 01.04.2022 року №9 ОСОБА_2 призначений на посаду снайпера 2-го відділення Окремого розвідувального взводу «Ніхто крім нас» (а.с.50).

Крім того, відповідно до Довідки №1939 від 12.12.2023 року солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 з 28.12.2022 року по теперішній час. (а.с.51).

Відповідно до Довідки №2089 від 28.12.2023 року ОСОБА_2 з 15.03.2023 року по 03.08.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави (а.с.66).

Під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 отримав поранення.

Відповідно до Виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9236 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 14.12.2023 року по 18.12.2023 року. Ліагноз: набухаюча незріла катаракта, складний короткозовий астигматизм лівого ока. Початкова катаракта, складний короткозорий аситигматизм правого ока. Ангіопатія сітківки обох очей. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз.СН. 0 ст. (а.с.55-56).

Зазначаючи правовою підставою ст. 196 Сімейного кодексу України і враховуючи те, що пеня не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей за період з 01.10.2022 року по 01.12.2023 року в сумі 31 747,52 грн.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу обов`язку батька утримувати дитину та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідним є існування одночасно таких умов:

- наявність заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України;

- винні дії особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Верховний Суд в постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказав, що тлумачення ст. 8 СК України та ч. 1 ст. 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2021 року в справі №636/3546/17 (провадження № 61-19793св19) зроблено такий правовий висновок: «… відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

На платника аліментів не покладена така відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

У даній справі аліменти були стягнуті на підставі судового наказу від 20.10.2021 року, який позивач пред`явила до примусового виконання.

Про обов`язок сплачувати аліменти відповідач знав, та сплачував аліменти. Однак, за період з 01.10.2022 року по 01.12.2023 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів.

Твердження відповідача, про те, що він перебував на бойових завданнях та не мав можливості вчасно сплатити аліменти, а також, те, що він перебував на лікарняому з 14.12.2023 року по 18.12.2023 року не звільняють від обов`язку сплачувати аліменти. Крім того, заборгованість виникла до призову його для проходження військової служби.

Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів з 01.10.2022 року до 01.12.2023 року в сумі 31 747,52 грн. утворилась з вини платника аліментів ОСОБА_2 .

Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, на підставі ст. 196 СК України він зобов`язаний сплатити пеню, яка за період з 30.09.2022 року по 01.12.2023 року становить 31 747,52 грн.

Оскільки відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання обов`язку по утриманню двох дітей і погашення заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2022 року до 01.12.2023 року в сумі 31 747,52 грн., що відповідає розміру заборгованості по аліментам.

На підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за ставками 2024 року в розмірі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 192, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 31 747 (тридцять одна тисяча сімсот сорок сім) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.07.2024 року.

Суддя: