Справа № 465/5851/22 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-з/811/241/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
26 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 465/5851/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-
Постановою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» (, зареєстроване за адресою: 02081, м. Київ, вул.Здолбунівська,7Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортонї пригоди в сумі 5 236,89 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 27 951,60 гривень.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4300 гривень витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження, по 2150 гривень з кожного.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2481 гривню судових витрат 1240 гривень з кожного.

6 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 Мельниченко М.С. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 465/5851/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог вищезазначеної заяви вказує, що згідно умов договору про надання правової допомоги № 129/2022 від 21.09.2022, зокрема п. 2.3.1, розмір гонорару складає 15 000 грн. Гонорар клієнтом сплачено у повному обсязі у момент підписання договору, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 129/22 від 21.09.2022.

Просить ухвалити додаткове рішення у справі №465/5851/22, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 15000,00 гривень витрат на правничу допомогу по 7500,00 гривень з кожного.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 26 грудня 2024 року.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено з матеріалів справи, професійна правнича допомога в межах цивільної справи №465/5851/22 надавалась ОСОБА_1 адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» в особі керівника Мельниченка Миколи Сергійовича на підставі договору про надання правової допомоги № 3129/2022 від 21 вересня 2022 року.

Відповідно до акту приймання передачі виконаних робіт від 11 серпня 2024 року відповідно до п.п.1.1., 1.2. Договору Бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу:

-Консультація, вивчення матеріалів, документів, наданих клієнтом;

-Системний аналіз обставин справи, з урахуванням положень діючого законодавства та судової практики щодо розгляду справ з аналогічними правовідносинами;

-Супровід з питання визначення розміру збитку, що підлягає стягнення зі страхової компанії;

-Проведення претензійної роботи зі страховиком, направленої на досудове врегулювання питання відшкодування Клієнту збитків;

-Складання заяв по суті справи та інших процесуальних документів в суді першої інстанції;

-Складання заяв по суті справи та інших процесуальних документів в судф апеляційної інстанції.

Вартість послуг, відповідно до п. 2.3.1 Договору становить 15 000 грн.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10 жовтня 2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 березня 2021 у справі № 910/15621/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц), Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, Постанови КЦС ВС у справах №757/13974/21 ц від 31 травня 2023 року та від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19. При цьому, колегія суддів, звертає увагу на ту обставину, що чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що відповідно до висновків у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2024 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до суду пояснення на заяву сторони позивача про ухвалення додаткового рішення.

У вищезгаданому поясненні покликається на те, що представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 не долучено жодних доказів до заяви про ухвалення додаткового рішення, які б підтверджували понесення судових витрат.

Крім цього звертає увагу на захищеність вартості правової допомоги, оскільки вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких просить сторона позивача не відповідає складності справи, а обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.

Просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення коштів з ОСОБА_3 .

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 листопада 2018р. по справі 910/23210/17

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 документів, враховуючи заперечення іншої сторони, фактичний вид правової допомоги, затрачений час на надання таких послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, із врахуванням складності справи та незначного обсягу наданих послуг, з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та стягнення з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 3500 гривень з кожного.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 3 500 гривень з кожного.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.