Справа № 219/1180/22
Провадження № 2/229/672/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 грудня 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Дубовик Р.Є., за участю секретаря Ергашової Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дружківка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Топчийов Є.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.07.1994 року, в якій зареєстровані ОСОБА_3 , як рідна сестра позивача, ОСОБА_4 , як син ОСОБА_3 , які у вищевказаній квартирі не проживають, оскільки з 2014 р. виїхали у зв`язку з бойовими діями на території Донецької області. Реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу розпоряджатись належним їй майном, позивач несе додаткові витрати щодо сплати за комунальні послуги, які нараховуються у тому числі на відповідачів.

Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явились, останній надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його та позивача участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та дату, місце розгляду справи.

Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 07.07.1994 року, ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4), в якій зареєстровані, у тому числі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), які з 2014 р. не проживають за вказаною адресою, що підтверджується актом від 28.01.2022 р. (а.с.5).

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Разом з цим, згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважних причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено.

Таким чином, у суду є підстави для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, вони без поважних причин відсутні за вказаною адресою з 2014 року по теперішній час, тобто, понад один рік.

Відповідно до ст. 141 ЦПК суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 76, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір з кожного по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Є. Дубовик