Провадження № 2/761/8111/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

01 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Романишеній І.П.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В свою чергу, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч.1 ст. 176 ЦПК України).

Суд зауважує, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Отже, для визначення ціни позову позивач має надати суду звіт про оцінку майна.

Суд наголошує увагу позивача, що ціна позову має відповідати дійсній вартості спірного майна станом на дату подачі позову, а у змісті позовної заяви має бути вказано розрахунок ціни позову та докази на підтвердження та обґрунтування відповідної суми ціни позову.

Крім того, судовий збір підлягає сплаті у відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

У відповідності до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.11.2020 у справі № 609/538/19 (провадження № 61-14017св20) зазначено: «Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

До матеріалів позову додано платіжний документ від 13.11.2023 року про сплату судового збору в загальному розмірі 1000 грн., однак судовий збір за відповідними платіжними документами в рамках даної справи, не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України та в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» не поєднано записи про оплату судового збору, а тому суд приходить до висновку, що відповідних доказів про сплату судового збору позивачем не надано.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позивачем позову складає 1211,20 грн.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відтак, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути відповідні недоліки позову шляхом подання до суду: позовної заяви у новій редакції для суду та відповідача, в якій зазначити ціну позову, а також надати докази на підтвердження дійсної вартості об`єкта нерухомості (висновок (звіт) про оцінку) станом на день звернення до суду, докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн., за вимогу майнового характеру з розрахунку 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА