Провадження № 2-в/201/77/2024
УХВАЛА

про повернення заяви

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді від 28 листопада 2024 року заява була залишена без руху та заявника повідомлено про необхідність не пізніше трьох днів з дня отримання ним даної ухвали виправити недоліки заяви.

Представником заявника 09 грудня 2024 року подано клопотання про усунення недоліків, обґрунтовуючи заяву тим, що необхідно витребувати документи для підтвердження факту, що заявник дійсно є правонаступником, також заявник зазначає, що на даний час є перешкоди в отриманні підтверджень, що він є правонаступником.

В свою чергу, суд вважає, що недоліки визначені ухвалою усунуті не були, оскільки Цивільно-процесуальним кодексом передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оскільки, статтею 489 ЦПК України, чітко передбачено, що з заявами про відновлення втраченого провадження може звертатись учасник по справі, то в даному випадку доведення правонаступництва ОСОБА_1 впливає на його право звернення до суду з такою заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У відповідності до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи те, що заявник недоліки указані в ухвалі суду не доусунув, суд приходить до висновку про необхідність повернення заявнику його заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та перегляд заочного рішення визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова