Провадження № 2/582/312/24
Справа № 582/1137/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" про стягнення заборгованості за договором оренди,

В С Т А Н О В И В :

До Недригайлівського районного суду звернувся представник позивача, адвокат Сенча О.О., із позовною заявою та просив стягнути на користь ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "СК-АГРО" заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008, зареєстрованого у Недригайлівському районному відділі Сумської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14.12.2009 за № 06 за 2022-2023 роки в розмірі 10217,34 грн, пеню в сумі 4240,60 грн, інфляційні втрати в сумі 706,02 грн та 3 % річних в сумі 363,90 грн, а всього 15527,86 грн, та заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки б/н від 02.01.2017 № 50875, зареєстрованого державним реєстратором Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області Постоєнком Д.О. 30.03.2018 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 40494242) за 2022-2023 роки в розмірі 12232,80 грн, пеню в сумі 5077,13 грн, інфляційні втрати в сумі 845,30 грн та 3 % річних в сумі 435,67 грн, а всього 18590,90 грн, та судові витрати по справі.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договорів дарування земельних ділянок від 15.12.2021, посвідчених приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 4860 та № 4861, у власність позивачки перейшли земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,1305 га та 1,7752 га з кадастровими номерами :05:002:0172 та :03:002:0589 відповідно, які розташовані на території Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2008, укладеного попереднім власником, який було зареєстровано у Недригайлівському районному відділі Сумської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14.12.2009 за № 06, земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0172, площею 2,1305 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була передана в оренду ТОВ "СК-АГРО", та згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувала в користуванні відповідача до 14.12.2023.

Так само, на підставі договору оренди земельної ділянки від 02.01.2017 № 50875 укладеного з попереднім власником, в користуванні ТОВ "СК-АГРО" до 31.12.2023 перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0589, площею 1.7752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 40 Договору оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 та п. 12.6 Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2017 № 50875 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої (третьої) особи не є підставою для зміни умов або розірвання Договору.

Відповідно до п. 11 Договору оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 в редакції зі змінами внесеними Додатковою угодою № 1 від 28.09.2011 орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року.

Пунктом 9 Договору оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 в редакції зі змінами внесеними Додатковою угодою № 2 від 02.08.2015 року визначено, що розмір орендної плати становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою.

Представник позивача зазначає, що аналогічні положення викладені і в договорі оренди землі від 02.01.2017 № 50875, а саме строк внесення орендної плати до 30 грудня кожного року (п. 4.4) та орендна плата у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (п. 4.1).

В порушення умов договорів, орендна плата за 2022 та 2023 роки ТОВ "СК-АГРО" не нараховувалася та не сплачувалася. Незважаючи на припинення орендних відносин між Позивачкою (орендодавцем) та Відповідачем (орендарем) у зв`язку із закінченням строків дії договорів оренди землі, зобов`язання зі сплати орендної плати за 2 останні роки користування земельними ділянками, залишається невиконаним, що зумовило для позивача необхідність звернутися до суду.

Представник відповідача, адвокат Вагоровська А.Е., позов не визнала. Подала до суду додаткові пояснення (а.с. 78-84), в яких зазначила, що на сьогоднішній день у власності позивача перебувають дві земельні ділянки: загальною площею 2,1305 га (кадастровий номер :02:001:0072) та загальною площею 1,7752 га (кадастровий номер :03:002:0589).

Жодних додаткових угод, зокрема щодо зміни розміру орендної плати з новим орендодавцем, укладено не було.

Посилаючись на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 11.01.2022 по справі № 582/509/22, зазначає, що відповідачем достроково сплачено орендну плату в повному обсязі, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008, слід відмовити.

Також зазначає, що відповідно до п. 8 Додаткової угоди до Договору від 01.12.2008, договір укладено до 01.12.2022. Тобто, зазначений договір закінчився в грудні 2022 року, до винесення рішення по справі № 582/509/22 та не був продовжений, а отже заборгованість, розрахована представником позивача за цим договором відсутня і не підлягає стягненню.

Стосовно Договору оренди від 02.01.2017 вказує, що станом на 11.01.2023 у відповідача буда відсутня заборгованість за договором № 50875, тому розрахунок штрафних санкцій, наданий представником позивача, не відповідає дійсності.

Зауважує, що відповідно до п.п. 4.1-4.7 цього договору орендна плата складає 6953.14 грн, що становить 10% від нормативної оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою. З урахуванням сплачених податків до сплати позивачу належить сума - 5 597,28 гривень.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, останній дійсний до 30.12.2023, отже розрахунок заборгованості мав би складатися наступним чином:

період прострочення грошового зобов`язання 251 день

5 597,28 (сума боргу) + 273,45 (інфляційне збільшення) + 1 070,68 (штрафні санкції) = 6 941,41 грн.

07.11.2024 саме така сума заборгованості була погашена відповідачем в повному обсязі, про що надала копію платіжної інструкції.

Щодо сплати витрат на правову допомогу зазначає, що докази надані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для їх відшкодування у повному обсязі, враховуючи критерії розумної необхідності та доведеності їх понесення, а отже клопотання по їх відшкодування не підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача адвокат Сенча О.О. подав відповідь на відзив (а.с. 107-114), в якій зазначає, що відповідачем пропущено строк на подання відзиву на позов, яким фактично є додаткові пояснення у справі.

Не погоджується з відповідачем щодо того факту, що останнім достроково було сплачено орендну плату в повному обсязі, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 слід відмовити, та посилання при цьому на рішення Недригайлівського районного суду від 11.01.2023 по справі № 582/509/22, оскільки предметом спору в цій справі було стягнення з відповідача орендної плати за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008, зареєстрованим у Недригайлівському районному відділі Сумської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14.12.2009 за № 06 за 2021 рік.

В даній же справі, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за 2022-2023 роки. Тобто, спір стосується інших орендних платежів.

Крім того вказує, що посилання на зазначене вище рішення суду як на доказ відсутності заборгованості за користування земельними ділянками протягом 2022-2023 років є не доцільним, оскільки актуальна судова практика Недригайлівського районного суду Сумської області як суду першої інстанції, так і Сумського апеляційного суду після перегляду рішень суду, в аналогічних справах, де предметом спору є стягнення орендодавцями (власниками земельних ділянок) з ТОВ "СК-Агро" заборгованості з орендної плати за землю, вказує на необґрунтованість доводів відповідача про дострокове виконання зобов`язання за договором оренди, оскільки між сторонами договору відсутні домовленості про виплату орендної плати відповідачем за наступні роки.

Також представник позивача зазначає, що відповідач вводить суд в оману щодо строку дії договору оренди землі б/н від 01.12.2008, а відповідно і строку, протягом якого відповідач користувався земельною ділянкою кадастровий номер :05:002:0172.

Пункт 8 договору оренди землі б/н від 01.12.2008, в редакції зі змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 02.2015, сформульований наступним чином: "Договір укладено на 14 (чотирнадцять) років терміном до 01.12.2022 з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою".

Відповідно до п. 43 договору оренди землі б/н від 01.12.2008, договір набирає чинності після його підписання Сторонами та державної реєстрації.

Вказаний договір оренди землі б/н від 01.12.2008 було зареєстровано у Недригайлівському районному відділі Сумської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14.12.2009 за № 06.

В інформаційній довідці з ДРРП № 299957524 від 16.02.2022 (додаток до позовної заяви № 7) в розділі актуальні відомості про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право 38325360) в графі "Зміст, характеристики іншого речового права" дата закінчення дії договору внесена державним реєстратором: 14.12.2023, тобто 14 років з моменту державної реєстрації договору оренди.

При цьому, посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року по справі №357/8277/19, де зокрема зазначено, що договір оренди землі, який було укладено до 01.01.2013, підлягав державній реєстрації, і саме з моменту державної реєстрації починав діяти.

Відповідач користувався земельною ділянкою площею 2,1305 з кадастровим номером :05:002:0172 до припинення державної реєстрації права оренди, тобто до 14.12.2023.

Щодо заборгованості за договором оренди землі № 50875 від 02.01.2017 за 2022 2023, представник позивача вказує, що відповідач посилається на свої ж пояснення в іншій справі про добровільне погашення боргу 19.09.2022 як на доказ факту внесення орендної плати за 2022 рік, незважаючи на те, що предметом спору в справі № 582/509/22 було стягнення заборгованості з орендної плати за 2021 рік, а 6716,73 грн перераховані на карту позивачки 19.09.202, були сплачені за позовною вимогою про стягнення орендної плати за 2021 рік. В той же час, орендна плата як за 2022 рік, так і за 2023 рік, у строки визначені договором № 50875, тобто до 30 грудня кожного року, внесена не була, а тому представник позивача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, за винятком вимог на суму 6941,41 грн, які були фактично визнані після подання позовної заяви та сплачені відповідачем 07.11.2024.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Сенча О.О. не з`явилися. Представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 134).

В судове засідання представник відповідача ТОВ "СК-АГРО", адвокат Вагоровська А.Е. не з`явилася, подала заяву (а.с. 133), в якій просила розгляд справи проводити без участі представника відповідача, проти задовлення позову заперечує повністю з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши позиції сторін та інші матеріали цивільної справи прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами, які набула за договорами дарування від 15.12.2021, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0172, площею 2,1305 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0589, площею 1.7752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями договорів дарування земельних ділянок, та відповідними витягами про реєстрацію права власності (а.с. 7-12).

Зі змісту зазначених договорів вбачається, що дарувальником земельних ділянок була двоюрідна сестра позивача, ОСОБА_2 , якій ці земельні ділянки належали на підставі Свідоцтв про право на спадщину, посвідчених приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. (а.с. 14-23).

Обидві земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача ТОВ "СК-АГРО".

Як вбачається з копії договору оренди земельної ділянки № 50875 від 02.01.2017 (а.с. 37-40), останній він був укладений між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_3 та ТОВ "СК-АГРО" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0589, площею 1.7752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на сім років.

Відповідно до п.п. 4.1-4.7 цього договору, орендна плата складає 6953.14 грн, що становить 10% від нормативної оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися Орендодавцю готівкою через касу Орендаря, згідно розрахункової відомості за включенням податку з доходів фізичних осіб, інших обов`язкових платежів. Орендна плата також може справлятися у натуральній формі, за згодою Сторін, по діючим в Орендаря цінам на продукцію, роботи та послуги. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами та/або іншими документами. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.п. 12.6-12.7 цього ж договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - Орендодавця переходить до спадкоємців або інших осіб відповідно до діючого законодавства.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 13).

Як вбачається з копії договору оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 (а.с. 25-29), останній в укладений між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_3 та ТОВ "СК-АГРО" щодо земельної ділянки площею 2,5253 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п`ять років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 22542,41 грн (п. 5).

Відповідно до п.п. 9-14 цього ж договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 3,5% від зазначеного в ст. 5 договору нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 788,98 грн. Орендна плата також може бути внесена також у натуральній чи відробітковій формі. Умови внесення орендної плати в такому випадку погоджується сторонами окремо. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строк до кінця року, в якому використовується земельна ділянка. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, з Орендаря на користь Орендодавця справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п.п. 40, 41 цього ж договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до третьої особи, а також реорганізація Орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання Договору. За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до закону та Договору.

З додаткової угоди № 2 від 02.08.2015 до договору оренди землі від 01.12.2008 (а.с. 36), вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 59294,55 грн (п. 5), орендна плата складає 4150,62 грн, що становить 7 % від нормативної оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (п. 9).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону, орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Так, судом встановлено, що спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати за 2022, 2023 рік, за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:002:0172 та :03:002:0589, на підставі договорів оренди землі б/н від 01 грудня 2008 року та № 50875 від 02 січня 2017 року.

З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, суд вважає, що відповідач належно не виконав умови договорів щодо виплати позивачу орендної плати за 2022-2023 роки, порушивши вимоги статей 21, 25 Закону України "Про оренду землі", а також умови договорів оренди землі б/н від 01 грудня 2008 року та № 50875 від 02 січня 2017 року, у зв`язку з чим із відповідача на користь позивача слід стягнути несплачену суму орендної плати за 2022-2023 роки за користування земельними ділянками.

Як зазначає представник позивача, в порушення умов договорів, орендна плата за 2022 та 2023 роки ТОВ "СК-АГРО" не нараховувалася та не сплачувалася. Незважаючи на припинення орендних відносин між Позивачкою (орендодавцем) та Відповідачем (орендарем) у зв`язку із закінченням строків дії договорів оренди землі, зобов`язання зі сплати орендної плати за 2 останні роки користування земельними ділянками, залишається невиконаним.

Так, заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :05:002:0172 за 2022 та 2023 рік становить 10 217,34 грн, а заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0589 за 2022 та 2023 рік, становить 12 232,80 грн.

Як вбачається з додаткових пояснень представника відповідача з додатками, заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки №50875 від 02.01.2017 була погашена відповідачем 07.11.2024 шляхом зарахування коштів на банківську картку позивачки у розмірі 6941,41 грн, після звернення позивачки ОСОБА_1 з позовом до суду.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач виконав зобов`язання за договором оренди № 50875 від 02.01.2017 у сумі 6941,41 грн, у зв`язку з чим зменшив первісні позовні вимоги щодо стягнення орендної плати за цим договором, на зазначену суму.

Таким чином, заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0589 за 2022 та 2023 рік, з урахуванням сплаченого, становить 5291,39 грн (12 232,80 грн - 6941,41 грн).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Також, пунктом 14 договору оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008 та п. 4.7 договору оренди землі від 02.01.2017 № 50875 передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, з Орендаря на користь Орендодавця справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з викладеним, з відповідача мають бути стягнуті пеня, інфляційні витрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 06.09.2024 - день подання позовної заяви.

Суд зазначає, що сплата заборгованості по орендній платі не звільняє відповідача від наслідків, передбачених законом та договорами оренди.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 27177,35 грн, з яких: орендна плата по договору оренди землі № б/н від 01.12.2008 за 2022-2023 рік у сумі 10217,34 грн, пеня в сумі 4240,60 грн, інфляційні втрати в сумі 706,02 грн та 3% річних в сумі 363,90 грн, а всього 15527,86 грн, та орендна плата по договору оренди землі № 50875 від 02.01.2017 за 2022-2023 рік у сумі 5291,39 грн, пеня в сумі 5077,13 грн, інфляційні втрати в сумі 845,30 грн та 3% річних в сумі 436,67 грн, а всього 11650,49 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 135 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 3-6 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення судових витрат на суму 5000 грн.

На підтвердження витрат, які поніс позивач на правову допомогу та її розмір представник позивача разом з позовом подав Договір про надання правової допомоги № 19-24/цс від 01 вересня 2024 року, Акт № 1 про виконання Договору про надання правової допомоги № 19-24/цс від 01 вересня 2024 року, Детальний опис робіт, ордер, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю (а.с. 49-60).

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону). Закон формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду щодо зробила правовий висновок, в якому визначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (Постанова ВП ВС у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Враховуючи, що зменшені позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати підлягають стягненню за правилами передбаченим ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд враховує вимоги ч. 3 ст. 142 ЦПК України, відповідно до яких у разі. якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн витрат на правову допомогу, та 968,96 грн витрат по сплаті судового збору, враховуючи, що при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 0.8 % (через підсистему "Електронний суд"), (а.с. 61).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" про стягнення заборгованості за договором оренди, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "СК-АГРО" (юридична адреса: 42506, Сумська область, Роменський район, селище Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 33976979) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.12.2008, зареєстрованого у Недригайлівському районному відділі Сумської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 14.12.2009 за № 06 за 2022-2023 роки в розмірі 10217,34 грн, пеню в сумі 4240,60 грн, інфляційні втрати в сумі 706,02 грн та 3 % річних в сумі 363,90 грн, а всього 15527,86 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадять сім гривень вісімдесят шість копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "СК-АГРО" (юридична адреса: 42506, Сумська область, Роменський район, селище Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 33976979) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки б/н від 02.01.2017 № 50875, зареєстрованого державним реєстратором Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області Постоєнком Д.О. 30.03.2018 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 40494242) за 2022-2023 роки в розмірі 5291,39 грн, пеню в сумі 5077,13 грн, інфляційні втрати в сумі 845,30 грн та 3 % річних в сумі 435,67 грн, а всього 11650,49 грн (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 49 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "СК-АГРО" (юридична адреса: 42506, Сумська область, Роменський район, селище Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 33976979) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 96 коп витрат по сплаті судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко