Унікальний номер справи 333/3028/24
Номер провадження 2/333/2796/24
24 червня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Розпорядженнями від 18.06.2020, 21.07.2020, 03.09.2020, 23.09.2020, 22.10.2020, 16.12.2020, 23.02.2021 відповідно до п.п. 2-3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264, ОСОБА_1 було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.07.2020 по 30.04.2021 на період карантину в сумі 1638,00 грн. на місяць.
01.04.2021 Департаментом проведено вибіркову перевірку особової справи відповідача на встановлення факту закінчення ним навчального закладу, до досягнення 23 років, та після звернення до відповідача 05.04.2021 через скриньку для прийому документів від громадян отримано копію диплома кваліфікованого робітника виданого 22.06.2020 ОСОБА_1 по закінченню у 2020 році Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» і здобуття професії «Слюсар з ремонту рухомого складу; Складач поїздів; Помічник машиніста тепловоза».
Таким чином перевіркою встановлено закінчення Відповідачем навчання у професійно-технічному закладі, та не продовженням ним навчання за іншим рівнем відповідно до умов призначення соціальної допомоги згідно статті 5 Закону №1727.
На підставі викладеного, рішенням від 23.04.2021 ОСОБА_1 в режимі перерахунку в межах терміну призначення був знятий з оплати з 01.07.2020. Сума переплати надмірно отриманої допомоги за період з 01.07.2020 по 30.04.2021 згідно розрахунку склала 16 380,00 грн. (10 міс. * 1638,00 грн.). 1 000,00 грн. повернуто банком.
ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2024 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
ІІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Судова повістка надсилалась за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 . Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13.05.2014 року, ОСОБА_2 (батько відповідача), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки №871 від 30.09.2014 виданою Державним навчальним закладом «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», ОСОБА_1 , дійсно навчається в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» другий рівень атестації, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року.
Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги №1742 від 30.09.2019, ОСОБА_1 звернувся до УСЗН ЗМР по Комунарському району, про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення допомоги дітям померлих, які не мають права на пенсію та інвалідам. Разом із заявою подано серед іншого надано копію свідоцтва про смерть годувальника та довідку про навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту». В прикінцевих положеннях вказаної заяви, щодо повідомлення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги та про відмову в призначенні або припиненні виплати, призначеної соціальної допомоги повернення надміру міститься підпис відповідача.
09.10.2019 прийнято рішення про призначення соціальної допомоги дітям померлого годувальника з 24.07.2019 по 30.06.2020 в розмірі 1564,00 грн. на місяць.
Розпорядженнями від 18.06.2020, 21.07.2020, 03.09.2020, 23.09.2020, 22.10.2020, 16.12.2020, 23.02.2021 ОСОБА_1 було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.07.2020 по 30.04.2021 на період карантину в сумі 1638,00 грн. на місяць.
Як вбачається з доповідної начальника відділу прийому громадян ОСОБА_3 від 29.03.2021 року, остання просить припини допомогу по втраті годувальника, оскільки ОСОБА_1 закінчив навчання в червні 2020 року та на теперішній час знаходиться на службі ВСУ.
Відповідно до копії диплому К20 №053075 ОСОБА_1 закінчив у 2020 році Державний навчальний заклад «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» та здобув професію «Слюсар з ремонту рухомого складу; Складач поїздів; Помічник машиніста тепловоза».
Рішенням від 23.04.2021 ОСОБА_1 в режимі перерахунку в межах терміну призначення був знятий з оплати з 01.07.2020.

Відповідно до повідомлення Управління соціального захисту населення ЗМР по Комунарському району від 09.09.2021 року ОСОБА_1 проінформовано про надміру отриманих ним коштів, які останньому необхідно повернути за реквізитами, що зазначені в повідомленні, а саме 16380,00 грн.

Довідкою розрахунку переплати по державній соціальній допомозі дитині померлого годувальника, ОСОБА_1 в період з 01.07.2020 по 30.04.2021 року розмір переплати становить 16 380,00 грн. (10 міс. * 1638,00 грн.). 1 000,00 грн. повернуто банком.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» а також постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд».

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» , громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з положеннями статті 5 зазначеного вище Закону а також пункту 12 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними закладів освіти, але не довше ніж до досягнення 23 років, а дітям-сиротам - до досягнення 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Положеннями пункту 10 Порядку «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» визначено перелік документів , що подаються для призначення соціальної допомоги, а саме: заява за формою, встановленою Мінсоцполітики;

під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).

Для призначення соціальної допомоги дітям померлого годувальника додатково подаються:

копія свідоцтва про народження або паспорта громадянина України особи, якій призначається соціальна допомога, з пред`явленням оригіналу;

копії документів, що засвідчують родинні відносини члена сім`ї з померлим годувальником (у разі потреби);

копія свідоцтва про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим з пред`явленням оригіналу;

довідка загальноосвітнього навчального закладу системи загальної середньої освіти, професійно-технічного, вищого навчального закладу про те, що дитина навчається за денною формою навчання (у разі потреби).

Статтею 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» визначено, що одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату.

У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми.

Відповідно до статті 15 зазначеного вище Закону суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із довідкою №871 від 30.09.2014 виданою Державним навчальним закладом «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», ОСОБА_1 , навчався в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» другий рівень атестації, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року.

Відповідно до розпоряджень від 18.06.2020, 21.07.2020, 03.09.2020, 23.09.2020, 22.10.2020, 16.12.2020, 23.02.2021 ОСОБА_1 було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.07.2020 по 30.04.2021 на період карантину в сумі 1638,00 грн. на місяць.

Рішенням від 23.04.2021 ОСОБА_1 в режимі перерахунку в межах терміну призначення був знятий з оплати з 01.07.2020, а також визначено суму надміру виплачених коштів.

За таких обставин, з довідки від навчального закладу вбачається кінцевий термін навчання відповідача, тобто до 30.06.2020 року, тому доводи позивача про недобросовісність дій набувача соціальної допомоги є необґрунтованими.

За положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Тобто, виходячи з викладених норм, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що переплата пенсії по втраті годувальника утворилася не внаслідок недобросовісності відповідача, так як відповідачка надала повну, достовірну інформацію з конкретною зазначеною датою терміну закінчення навчання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 29979/04 від 20.01.2012 у справі «Рисовський проти України» визначає, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Отже, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши думку представника позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши положення чинного законодавства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку зі недоведеністю недобросовісності відповідача у отриманні надміру виплачених коштів.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 82, 89, 141, 229, 263, 264, 267, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 3, ідентифікаційний номер юридичної особи 37573438.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Ковальова