Справа № 452/4688/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
за участю позивача ОСОБА_1 ,
відповідачки ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить врахувати суттєві обставини (такі, як утримання непрацездатної, хворої матері, наявність у нього 3-ої групи інвалідності) та зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу №452/3854/23 від 26 вересня 2023 року, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей, до частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 25 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітей повноліття. Відкликати з виконання наведений судовий наказ. В обґрунтування позову посилався на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народились двоє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Самбірським міськрайонним судом Львівської області по справі № 452/3854/23 від 06.09.2023 року видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2023 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Як наслідок, Самбірським відділом ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління МЮ було відкрито виконавче провадження № 73140996 від 26.10.2023 року відносно позивача. Однак, при винесенні вищевказаного судового наказу судом не взято до уваги обставини, які зазначені вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, що передбачають зменшення розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.
Позивач зазначає, що він є інвалідом 3 групи, проживає у старому будинку загальною площею 32,2 метри квадратних, разом із хворою на катаракту правого і лівого ока матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного догляду та дороговартісної операції на очі, пенсіонеркою. Стягнення з нього 1/3 з усіх видів його заробітку щомісячно поставить його у важке матеріальне становище, віддалить від дітей, він не зможе більше додатково допомагати своїм дітям, чого і домагається його дружина, яка хоче щоби він став для своїх дітей чужим.
Позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є зменшити розмір аліментів до частки від усіх його доходів, але не менше ніж 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищевикладене на думку позивача за рішенням суду повинно бути зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити. Додатково пояснив, що він офіційно працевлаштований, працює робітним у фірмі «Елеватор», розмір його заробітної плати становить 11 000 грн. на місяць. Розмір пенсії, яку він отримує є невеликим 2 200 грн. на місяць. Розуміє, що треба утримувати дітей, однак у нього є проблеми зі здоров`ям.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що не згідна з позовом. Вона працює медсестрою, її заробітна плата складає орієнтовно 9 600 грн. на місяць. Їхні неповнолітні діти проживають з нею. Старший син навчається у 2 класі, а меншому 3,5 років, за ним доглядає її матір. Із позивачем вони розлучені. Вона ще не отримала жодної суми в якості аліментів на утримання дітей від позивача. На задоволення позову не згідна, просить залишити розмір аліментів, визначений у судовому наказі.
Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що у сторін по справі за час перебування в шлюбі народились двоє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-23), на утримання яких відповідно до винесеного Самбірським міськрайонним судом Львівської області судового наказу від 26 вересня 2023 року (справа № 452/3854/23), на позивача покладено обов`язок сплачувати аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2023 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Із постанови ВП № 73140996 від 26.10.2023 року, винесеної Головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомо про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наведеного судового наказу № 452/3854/23 виданого 26.09.2023 року (а.с. 21).
Позивач ОСОБА_1 пред`являючи позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів зазначає, що він є інвалідом 3 групи, проживає у старому будинку загальною площею 32,2 метри квадратних, разом із хворою на катаракту правого і лівого ока матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного догляду та дороговартісної операції на очі, пенсіонеркою. На думку позивача, стягнення з нього 1/3 з усіх видів його заробітку щомісячно поставить його у важке матеріальне становище, віддалить від дітей, він не зможе більше додатково допомагати своїм дітям.
На підтвердження викладеного, позивач надав суду довідку до акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 353705 від 10.11.2017 року, де вказано, що він є інвалідом третьої групи, загальне захворювання, за висновком йому протипоказана тривала хода (а.с. 3); копію довідки № 6, яка видана ОСОБА_5 , пенсіонерці, про те, що 10.11.2023 року вона прибула на прийом до лікаря окуліста, яким їй встановлено діагноз: зріла катаракта правого ока, початкова катаракта лівого ока (а.с. 4); копію паспорта громадянина України, який виданий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7); копію пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 , з якого відомо, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером і їй призначена пенсія за віком (а.с. 8); довідку-виписку із погосподарської книги від 14.11.2023 року № 500, де вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 та є головою домогосподарства, де проживає разом із сином ОСОБА_1 ; за вказаною адресою зареєстрована також її дочка ОСОБА_6 , однак за місцем реєстрації не проживає; загальна площа житлового будинку 32,2 м2, житлова площа 20,7 м2 (а.с. 5).
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 3 ст. 182 СК України визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Позивач, аргументуючи необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини, вказує на наявність у нього 3 групи інвалідності, на підтвердження чого надає довідку до акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 353705 датовану 10.11.2017 року, інших доказів цього не долучено. Наведене не свідчить про погіршення стану його здоров`я, що привело до додаткових витрат. Документи щодо стану здоров`я та віку матері позивача засвідчують його обов`язок перед матір`ю, як її сином і не підтверджують понесення додаткових витрат позивача.
Слід зазначити, що позивач є батьком дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, на нього, а також відповідачку, покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що чітко передбачено у ч. 2 ст. 182 СК України і ОСОБА_1 не вправі це змінювати. Щодо розміру частки, яку в судовому наказі визначено стягувати із боржника, то дана частка є передбачена вимогами ч. 3 ст. 185 СК України.
Враховуючи встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували підстави для зменшення розміру аліментів. Також, позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Розмір аліментів відповідає вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Текст повного рішення буде складено 05.04.2024 року.

Суддя