Справа № 450/21/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/454/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Львів

Справа № 450/21/24

Провадження № 22ц/811/454/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коневалика Андрія Васильовича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Пустомити 23 січня 2024 року у складі судді Мусієвського В.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», з участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, -

встановив:

3 січня 2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до ТзДВ «Експрес Страхування», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 січня 2024 року цю цивільну справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалу суду оскаржує представник ОСОБА_1 - адвокат Коневалик А. В. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції, направляючи справу до Оболонського районного суду м. Києва, не врахував норми ч.6 ст.28 ЦПК України, відповідно до якої позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Зазначає, що місцем ДТП є 545 км + 600 м Київ-Чоп, що територіально відноситься до Пустомитівського району Львівської області. Також вказує, що та обставина, що страхова компанія не є завдавачем шкоди та не має договірних відносин із позивачем, не має правового значення при визначенні підсудності спору, оскільки ч.6 ст.28 ЦПК України не підлягає розширеному тлумаченню і не містить прив`язки до особи відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстави для розгляду даної цивільної справи за правилами альтернативної підсудності, передбаченими ч.ч. 5, 6 ст. 28 ЦПК України, відсутні, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності, передбачені частиною 2 статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з врахуванням наступного.

Згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Отже, вказана норма передбачає, що це є правом позивача обирати суд для пред`явлення позову, що виникають з приводу завдання шкоди майну фізичної особи.

При цьому, якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» позови, що виникають із відносин відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності. При цьому суд має враховувати право позивача на пред`явлення позову про відшкодування шкоди також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди чи виконання договору у разі виникнення спору із договору страхування.

Предметом позову у цій справі є відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної належному ОСОБА_1 майну, а саме автомобілю марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже, відповідно до ч.6 ст. 28 ЦПК України, позов у цій справі може бути пред`явлено за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності та звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області - за місуем заподіяння шкоди.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва, на це уваги не звернув та в порушення вимог ч.6 ст. 28 ЦПК України дійшов помилкового висновку про те, що зазначений спір має розглядатися саме за місцем знаходженням відповідача.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у звязку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху по справі, та не відповідає вимогам закону.

Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коневалика Андрія Васильовича задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 січня 2024 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 15 квітня 2024 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк