Справа № 523/4145/24
Провадження №2/523/3000/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жовтої А.С.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Радулова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу № 523/4145/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Далеко К.О. від 22.03.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

09 травня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Радулов В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, яким просив надати подружжю строк на примирення, строком на шість місяців, оскільки відповідач має намір зберегти сім`ю, а ініціатором розірвання шлюбу є донька позивачки, сама позивачка знаходиться під впливом доньки.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року визнано явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 обов`язковою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу із ОСОБА_2 , її волевиявлення на це вільне, на неї ніхто не впливає. Вони з відповідачем спільно майже не проживали, вона є інвалідом 2 групи, після реєстрації шлюбу відповідач поїхав на роботу до м. Одеси, і більше не повертався, спочатку телефонував, а потім вони взагалі припинили спілкування. Заперечувала проти надання строку для примирення. За весь час знаходження справи у суді, відповідач не вчиняв дій для примирення. Однак, у будь-якому випадку, вона проживає наразі з іншим чоловіком однією сім`єю, тому примирення із відповідачем не можливе.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жовта А.С., з`явившись до судового засідання, заперечувала проти надання сторонам строку для примирення, зазначила що відповідач затягує розгляд справи, позивачка категорично заперечує проти надання строку для примирення. Відповідач є військовослужбовцем, і після реєстрації шлюбу, одразу поїхав до м. Одеси, і не повертався.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Радулов В.В. просив відкласти розгляд справи, у зв`язку із хворобою відповідача. Підтримав клопотання про надання строку на примирення, наполягав на його задоволенні, посилаючись на те, що у сімейні відносини сторін втручається донька позивачки, яка витупає проти їх шлюбу. Відповідач, в свою чергу, має намір зберегти шлюбні відносини, він також вчиняв дії для примирення із позивачкою. Представник відповідача заперечував проти розірвання шлюбу.

Вирішуючи клопотання представника відповідача адвоката Радулова В.В. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою відповідача, суд керувався тим, що позивач з`явилась до судового засідання, справа перебуває у провадженні суду 4 місяці, два рази суд відкладав вже розгляд справи, у судовому засіданні був присутній представник відповідача, при цьому судом не було встановлено тих питань, та обставин, які мали важливе значення для розгляд справи, і на які би не зміг відповісти представник відповідача.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою яка полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей, зобов`язує суд до вжиття заходів по збереженню сім`ї, якщо вжиття заходів до примирення подружжя буде не виключно формальною дією, а дійсно допоможе зберегти сім`ю.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17), від 21 листопада 2019 року по справі № 264/3830/18.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку для примирення відмовлено.

Заслухавши доводи та пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Сторони уклали шлюб, зареєстрований 08 вересня 2023р. Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 142.

Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, позивач не має наміру поновлювати сімейні відносини та категорично заперечує проти їх продовження, фактично проживає однією сім`єю з іншим чоловіком, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу є не можливим.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст.18 ч.2 п.3, ст.ст.51,56 ч.3, ст.110 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце.

Суд установив, що у сторін сім`я розпалася, позивач у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу та категорично заперечувала проти надання строку для примирення, зазначила що відповідач поїхав від неї до м. Одеси, одразу же, після реєстрації шлюбу, і більше не повертався, вона фактично наразі проживає з іншим чоловіком, а тому суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу є неможливим. Спільних дітей у сторін не має.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Керуючись: ст.ст. 260, 261, 263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 вересня 2023р Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 142.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 01.07.2024р.

Суддя: К.О. Далеко