Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/974/24
Номер провадження 2/711/758/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого-судді Демчик Р.В., при секретарі Кофановій А.О., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2024 року відкрите спрощене позовне провадження.

Разом із позовною заявою, позивач подала до суду клопотання про витребування доказів, в якому просила суд витребувати в АТ КБ «ПриватБанк`виписку по банківському рахунку ОСОБА_4 , починаючи з 10.01.2023 року по день надання інформації.

В судовому засіданні представник позивача клопотання про витребування доказів підтримала, просила задовольнити його повністю.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. При цьому, необхідним є обґрунтування, які саме обставини можуть бути підтверджені витребуваними доказами, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Суд приходить до висновку, що докази, на які вказує представник позивача, не є необхідними для вирішення даної справи, оскільки предметом розгляду цивільної справи є стягнення додаткових витрат на дитину, а представником позивача не доведено і не обґрунтовано, що докази, який вона вимагає витребувати по справі встановлює наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування і має значення для вирішення даної цивільної справи, враховуючи зміст заявлених вимог.

Також суд звертає увагу на те, що 10.01.2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси (справа №711/6550/22) видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 12.12.2022 року і до повноліття дитини.

Під час винесення судового наказу, судом у відповідності до вимог ст.182 СК України було враховане матеріальне становище ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Аніщенко Катерини Михайлівни про витребування доказів відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 16.05.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик