Справа № 700/42/24
Провадження № 2-о/700/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Кригана А.В.,

представника заінтересованої особи - Марціса Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №700/42/24, провадження №2-о/700/11/24 за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Криган Артем Валерійович, заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначив, що у 2017 році ОСОБА_1 познайомилася із ОСОБА_2 . З 30.05.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю як подружжя за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали спільний сімейний бюджет, спільні витрати на купівлю майна спільного користування, були пов`язані спільним побутом, піклувалися один про одного, проводили дозвілля, спільно доглядали за будинком, сплачували комунальні платежі, разом купували продукти харчування, речі першої необхідності. 16.01.2023 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, розпочатою 24.02.2022 року, ОСОБА_2 був мобілізований та проходив військову службу. Перебуваючи на службі ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_1 грошові кошти, поповнював рахунок мобільного телефону. Кошти перераховувалися на рахунок ОСОБА_1 для утримання житла, сплати комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності. У період спільного проживання, інших доходів ОСОБА_1 не мала. Таким чином, грошові надходження від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 мали постійний характер, оскільки були не одноразовими, а надавалися систематично, протягом певного періоду часу. Таким чином ОСОБА_2 виконував обов`язок щодо утримання ОСОБА_1 . Враховуючи, що відповідно до змісту документу із назвою «Інформація про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 » перше зарахування коштів - 1500 грн. на рахунок ОСОБА_1 відбулося 09.05.2023 року, тому вважає, що саме з цієї дати ОСОБА_2 утримував заявницю. 24.10.2023 року за адресою місця проживання ОСОБА_1 прийшли працівники територіального центру комплектування та соціальної підтримки які повідомили ОСОБА_1 , про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув захищаючи Батьківщину. 27.10.2023 року відбулося поховання ОСОБА_2 . Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 необхідне їй для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів сімей» та постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

З огляду на вищевикладене просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 30.05.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (день смерті) та встановити факт того, що ОСОБА_1 з 09 травня 2023 року перебувала на утриманні ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні представник заявника та заявник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

27.02.2024 року представник заінтересованої особи звернувся до суду із поясненнями та просить у задоволенні заяви відмовити, виходячи із наступного. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні ОСОБА_2 заявнику потрібно для отримання одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року. Необхідність реалізації права на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця є спором про право, що на підставі ст.315 ЦПК України тягне за собою відмову у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду. Із аналізу ст.16 Закону №2011-ХІІ та розділу ІV Закону №2262-ХІІ вбачається що ОСОБА_1 не належить до жодної категорії членів сім`ї загиблого, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця або до категорії осіб, які мають право на отримання пенсії у разі втрати годувальника. Заявником не надано достатніх та належних доказів на підтвердження факту перебування на постійному утриманні у ОСОБА_2 , а подані заявником докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, а також те, що надана допомога була для заявника постійним та основним джерелом засобів для існування. Надані заявником довідки форми ОК-5 та ОК-7, на підтвердження того, що ОСОБА_1 в період спільного проживання з ОСОБА_2 інших доходів,окрім його допомоги не мала, є неналежними доказами, оскільки у вищевказаних довідках вказана інформація за 2001, 2004-2006, 2017-2020 роки. Водночас в своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що почала жити з ОСОБА_2 однією сім`єю з 3.05.2021 року, а перебувала на його утриманні з 09.05.2023 року. Сам по собі факт перебування заявника із загиблим у близьких стосунках, не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявнику необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї.

Заінтересована особа: представник Міністерства оборони України у судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вказали, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та жінка з 30.05.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, в с.Босівка Звенигородського району Черкаської області, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування та продуктів харчування, проводили разом дозвілля.

Перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні фізичної особи.

Факт сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Метою встановлення факту сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка є реалізація її права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 30.05.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується показами свідків наданими в судовому засіданні.

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.04.2022 року №7115-, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, з довідки виконавчого комітету Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 12.03.2024 року №99 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 входили: брат - ОСОБА_7 , 1966 року народження та співмешканка, ОСОБА_1 , 1967 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №62 від 01.11.2023 року.

Відповідно до ст..3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Отже, з досліджених матеріалів та показань свідків вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 дійсно в період з 30 травня 2021 року по 17 жовтня 2023 року включно спільно проживали як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Що стосується факту перебування заявника на утриманні чоловіка, то слід зазначити наступне.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено поняття членів сім`ї, які вважаються утриманцями.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для позивачки постійним і основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Для ухвалення позитивного рішення у справі за заявами цієї категорії суд має встановити, чи може особа, яка звернулася до суду, мати відповідні правові наслідки, на які вона розраховує, чи правильно вона зазначила заінтересовану особу в справі. Суд відповідно до ст.263 ЦПК повинен дати належну оцінку наданим доказам, згідно з якими встановити факт того, що матеріальна допомога годувальника була для заявника основним джерелом засобів до існування.

Сам по собі факт проживання за однією адресою із померлим не може свідчити про перебування на утриманні.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї, а утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, ОК-7, які були надані заявницею на підтвердження того, що вона в період спільного проживання з ОСОБА_2 інших доходів, окрім його допомоги не мала, не підтверджують такий факт, оскільки у вищевказаних довідках вказана інформація за 2001, 2004-2006, 2017-2020 роки, тоді як в своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що почала жити з ОСОБА_2 однією сім`єю з 30.05.2021 року, а перебувала на його утриманні з 09.05.2023 року.

Суд вважає, що заявницею не надано суду належних доказів на підтвердження того, що її доходи були меншими ніж доходи ОСОБА_2 .

У матеріалах справи відсутні відомості про доходи ОСОБА_2 та докази систематичної грошової допомоги заявнику її чоловіком протягом їх спільного життя, та доказів неможливості подання вказаних доказів також не надано.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч.2 ст.76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про доходи чоловіка заявника та докази систематичної грошової допомоги заявнику її чоловіком в період з 09.05.2023 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому в цій частині заяви слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 проживала спільно з чоловіком по день його смерті, однак доказів перебування на його утриманні заявником не доведено, а тому заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 12,13,81, 229, 258, 259,263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 30 травня 2021 року по 17 жовтня 2023 року включно.

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2024 року.

Реквізити сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, , місцезнаходження: просп.Повітрофлотський, 6 м.Київ.

Суддя Наталія БЕСАРАБ