БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/599/24, cправа № 361/110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«22» січня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації,

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Воронко Вікторія Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог зазначається, що з 12 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/5098/16 від 05 жовтня 2016 року, що набрало законної сили 18 жовтня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2020 року у справі № 752/1043/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

22 грудня 2020 року Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 . Згідно з довідками, виданими Броварським ВДВС, про неотримання аліментів у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_4 відсутні документи про сплату боржником аліментів.

Впродовж тривалого часу відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_3 , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та взагалі не цікавиться та не спілкується з донькою. З огляду на таку поведінку відповідача слід позбавити батьківських прав.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (суддя Сердинський В.С.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року прийнято до розгляду у загальному провадженні дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (суддя Василишин В.О.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада

2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Воронко В.В. не з`явилися, 15 січня 2024 року та 22 січня 2024 року адвокат Воронко В.В. подала до суду заяву про розгляд справи про позбавлення батьківських прав без участі позивача та/або її представника. У заяві від 22 січня 2024 року представник позивача Воронко В.В. вказала, що відсутність заперечень щодо прийняття заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Третя особа Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання представника не направила, про дату час, та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, а також за згодою позивача суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно із частиною четвертою статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті

280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 789.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві народилася ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим

07 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. Батько - ОСОБА_2 . Мати - ОСОБА_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/5098/16 від 05 жовтня 2016 року, що набрало законної сили 18 жовтня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2020 року у справі № 752/1043/20 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки № 66244 від 23 грудня 2022 року, виданої Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 17 січня

2020 року по 23 листопада 2022 року згідно з виконавчим листом № 752/1043/20 від 09 червня 2020 року. У матеріалах виконавчого провадження відсутній документ, що підтверджує сплату по аліментах.

Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 14 липня 2021 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для виховання та розвитку дитини створено належні умови, у дитини є окрема кімната, спальне місце, місця для відпочинку занять та харчування, наявний одяг, іграшки, продукти харчування у повній мірі.

Відповідно до довідок виданих гімназією № 59 імені О.М. Бойченка міста Києва щодо учениці ОСОБА_3 , наданою за підписом директора гімназії, у продовж 2021 - 2023 років її батько ОСОБА_2 не приймав участі у вихованні доньки (не цікавився навчанням, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями).

Згідно зі службовою характеристикою, виданою Президентом Національної академії медичних наук України, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, зарекомендувала себе відповідальним, здібним та принциповим спеціалістом, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня.

Відповідно до довідки № 04-18/13 від 22 травня 2023 року, виданої Національною академією медичних наук України, ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу реформування та реалізації нового механізму фінансового забезпечення надання медичної допомоги апарату президії Національної академії наук України. Її заробітна плата за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року складає 97 949 грн. 91 коп.

26 вересня 2023 року Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному висновку зазначено про те, що ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився, пояснення та документи про причини неналежного виконання батьківських обов`язків не надав, нехтує виконанням батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, матеріальну допомогу не надає, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про моральний та фізичний розвиток своєї дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_3 вже понад 6 років, тобто не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та взагалі не цікавиться та не спілкується з донькою, в тому числі не приймає жодної матеріальної участі в утримання дитини, жодного разу не сплатив аліменти. В свою чергу, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, а тому суд погоджується із ним. Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідач повідомлявся, про що свідчить лист Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 04 вересня 2023 року № 100/09/10-1131.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та його задоволення.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі

- 992 грн. 40 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача по користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 992 грн 40 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі - 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у міста Києві державної адміністрації (зареєстроване місце знаходження: 03150 місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 58; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37413735).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин