УХВАЛА

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 370/298/23

провадження № 61-4371ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня

2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича, ОСОБА_3 про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня

2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року

у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаютьсядокументи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору за подачу касаційної скарги, проте заявлено клопотання про відстрочення його сплати до прийняття постанови Верховним Судом.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги мотивоване тим, що ОСОБА_1 є матір`ю шістьох дітей, які перебувають

на її утриманні. Крім того, ОСОБА_1 на даний час здійснює догляд

за новонародженим сином, відтак позбавлена можливості працювати

та отримувати доходи, що ускладнює можливість сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у встановлені законодавством строки. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази, зокрема копії свідоцтв про народження дітей.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але

не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених

у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу

до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд доходить висновку, про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання

та розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення

у справі.

З огляду на викладене клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про відстрочення сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги підлягає задоволенню.

Разом з тим із тексту касаційної скарги вбачається, що представник заявниці, серед іншого, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт

3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права, а саме неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема щодо визначення нотаріуса належним відповідачем у випадку встановлення порушення нотаріусом Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року

№ 1127.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, він повинен зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок

її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи, а також навести чіткі доводи висновкам судів попередніх інстанцій з цього питання

та обґрунтувати, в чому полягає їх неправильність.

Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини.

Враховуючи, що скаржниця не наводить обґрунтованої необхідності

для формування висновку Верховного Суду щодо застосування наведених ним норми матеріального права у спірних правовідносинах, а суд касаційної інстанції

не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так як такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, то ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє ОСОБА_2 , необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, з урахуванням вимог цієї ухвали, у якій конкретизувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Рівненського районного суду Рівненської області

від 19 жовтня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 22 лютого 2024 року до ухвалення судового рішення у справі.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області

від 19 жовтня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 22 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк