справа № 165/3827/24
провадження №2/165/680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гайворонського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

З 24 липня 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нововолинського міського суду від 25 лютого 2014 року було розірвано. У цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2014 року присуджено до стягнення щомісячно з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти по 600 (шістсот) грн щомісячно, починаючи з 31 січня 2014 року і до повноліття дитини.

Зазначає, що від дати винесення даного рішення минуло десять років. За цей час син виріс, а відповідно збільшились витрати на його утримання, зросли ціни на товари першої необхідності, а тому розмір стягуваних аліментів є недостатнім та не відповідає фактичним витратам на утримання дитини та його потребам. Вона тимчасово безробітна, відповідач на даний час є військовослужбовцем, має регулярний стабільний дохід і, оскільки інших утриманців він не має, може сплачувати аліменти в частці від свого заробітку, тому вважає, що в інтересах дитини необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить позов задоволити з урахуванням уточнених позовних вимог, змінити спосіб стягнення аліментів, що встановлений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2014 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати по справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача ОСОБА_4 подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить праву розглядати у його відсутності, а також подав відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він, розуміючи, що дитина росте і потребує більше витрат на своє утримання, сплачує аліменти на утримання сина у розмірі, що значно перевищує розмір присуджених судом аліментів, а саме: від 2000 грн до 3000 грн щомісячно. Також зауважує, що має на утриманні ще одну дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також фінансово допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами. Він дійсно на даний час є військовослужбовцем, проте майже увесь дохід витрачає на закупівлю амуніції, їжі та одягу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду від 25 лютого 2014 року (а.с.8-9).

У цьому шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 08.12.2010 (а.с.6).

Відповідно до рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2014 року присуджено до стягнення щомісячно з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти по 600 (шістсот) грн щомісячно, починаючи з 31 січня 2014 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист №165/286/14-ц (а.с.7).

У відповідача та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.63).

Відповідачем надано до відзиву копії електронних зображень щодо переказів грошових коштів ОСОБА_1 (а.с.50-51,56,58-60).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками відповідача є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.57), які є пенсіонерами, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (а.с.61,62).

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Згідно із ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як визначено у ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може означати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено що у 2024 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень.

За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів, їх розмір, визначений рішенням суду від 25 лютого 2014 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не повністю відповідає вимогам ст. 141 Сімейного кодексу України стосовно рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини незалежно від перебування у шлюбі та окремого проживання.

Доводи відповідача про те, що він має на утриманні ще одну дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фінансово допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, є військовослужбовцем і майже увесь дохід витрачає на закупівлю амуніції, їжі та одягу, та у зв`язку з цим просить відмовити у зміні способу стягнення аліментів, суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не свідчать про об`єктивну неможливість утримувати дитину шляхом сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі.

Суд враховує те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати, належних, допустимих доказів протилежного відповідачем не надано.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн, що підтверджується документально (а.с. 23).

Керуючись ст. ст.12, 13, 141, 263, 264 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2014 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) гривень витрат, понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги адвоката.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Олександр ГАЙВОРОНСЬКИЙ