ПОСТАНОВА

Іменем України

01 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 2-620/10

провадження № 22-ц/4809/727/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Просила поновити їй строк на звернення до суду, визнати неправомірними рішення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 2-620 від 30.11.2010, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) усунути порушення шляхом скасування всіх процесуальних документів, що прийняті державними виконавцями з моменту відкриття виконавчого провадження і до моменту його завершення, скасування арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 , накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку для подачі скарги на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Скаргу ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - повернуто заявнику без розгляду.

Скаржнику роз?яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на дану ухвалу суду.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що після ознайомленням із матеріалами було встановлено про незаконні дії державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 , яке було незаконно відкрите на підставі виконавчого листа №2-620 від 30.11.2010, оскільки рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда №2-620/10 від 14.06.2010 було виконане на підставі виконавчого листа «2 -620 від 14.12.2010 (виконавче провадження НОМЕР_2), шляхом реалізації майна.

Після встановлення явних порушень державним виконавцем прав ОСОБА_2 у виконавчому провадженні, а саме у грудні 2023 року , вона звернулася зі скаргою до суду із клопотанням про поновлення строку на звернення із скаргою.

Вказує, що на підставі одного і того самого судового рішення (рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда №2-620/10 від 14.06.2010) було видано два виконавчі листи: №2-620/10 від 30.10.2010 виконавче провадження НОМЕР_1, №2-620/10 від 14.12.2010 виконавче провадження НОМЕР_2, який виконаний за рахунок реалізації майна в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2.

Після того як виконавчий лист №2-620/10 від 14.12.2010 було виконано, а виконавче провадження знищено у зв?язку із закінченням строків зберігання, його виконання продовжується й далі та накладаються обтяження на майно.

Вважає, що ОСОБА_2 примусово змушують двічі виконувати одне і те саме рішення.

Крім того вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що ОСОБА_2 було відомо про порушення її прав ще з 2010 року, оскільки вона вважала, що рішення виконано.

Заслухавши доповідача, представника скаржника, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на те, що заявниця не довела належними та допустимими доказами поважності причин пропуску звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положеннями ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 449 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Верховний суд у постанові від 01 березня 2023 року по справі 761/33869/14-ц дійшов висновку, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Отже, залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_2 суд першої інстанції належним чином не встановив поважності причин пропуску строку звернення до суду із даною скаргою ,оскільки скаржниця вважала, що рішення суду виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про залишення скарги ОСОБА_2 без розгляду є передчасним, а тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2024 року - скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - направити для продовження розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

О.А. Письменний