Справа № 472/1145/24
Провадження №2/472/389/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Скрипник О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_3 , смерть якого було зареєстровано Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 24 січня 1994 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5.

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчене Свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданим 18 липня 1989 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області.

Право власності на жилий будинок було зареєстроване за спадкодавцем Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 01 грудня 2009 року за реєстраційним номером: 29032108.

Він, як син, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який дія на час відкриття спадщини, у першу чергу отримав право на спадкування за законом.

На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з ОСОБА_3 та після його смерті вступив в володіння та управління спадковим будинком, продовжуючи проживати в ньому по теперішній час.

До нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом не звертався, оскільки на той час одержання свідоцтва про право на спадщину передбачалося як можлива, а не обов`язкова дія спадкоємців.

В квітні 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. з питанням про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що з наданих ним документів не вбачається факт його родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_3 ,оскільки в свідоцтві про його народження батьком дитини зазначений « ОСОБА_3 », та у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок було зареєстроване за ОСОБА_3 після його смерті.

Він намагався виправити описки актовому записі про його народження шляхом звернення до органів ДРАЦС, а йому в цьому було відмовлено.

Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивач не може, він звернувся з вказаним позовом до суду, просить встановити юридичний факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний брід Веселинівського району Миколаївської області, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, був його батьком, а він його сином, та визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , успадкований після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний брід Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчене Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.07.1989 р., виданим на підставі рішення виконкому Веселинівської районної ради народних депутатів № 136 від 18.07.1989 р., дублікат якого видано 01.12.2009 р. виконкомом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

15 листопада 2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду від секретаря сільської ради Федюка В. І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог.

Допитаний в судовому засіданні свідокОСОБА_4 суду пояснив, що з дитинства проживає в с. Піщаний Брід Миколаївського (колишнього - Веселинівського) району Миколаївської області на одній вулиці з сім`єю ОСОБА_1 . Він добре пам`ятає його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в будинку АДРЕСА_1 . Позивач народився в цьому будинку та по теперішній час проживає в ньому.

Допитаний в судовому засіданні свідокОСОБА_7 суду пояснив, що з дитинства проживає в с. Піщаний Брід Миколаївського (колишнього - Веселинівського) району Миколаївської області. Напроти його будинку проживає сім`я ОСОБА_1 . Він добре пам`ятає його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в будинку АДРЕСА_1 . Позивач народився в цьому будинку та по теперішній час проживає в ньому.

Допитаний в судовому засіданні свідокОСОБА_8 суду пояснив, що з дитинства проживає в АДРЕСА_2 . В сусідньому будинку АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_1 . Він добре пам`ятає батьків позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після смерті батька позивач постійно проживає в батьківському будинку.

Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з п.4 та п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 1 ПП ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом».

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_3 , смерть якого було зареєстровано Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 24 січня 1994 року за актовим записом № 5 (а.с.19).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним право на спадкування за законом набув син спадкодавця ОСОБА_1 .

На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з ОСОБА_3 та після його смерті вступив в володіння та управління спадковим будинком, продовжуючи проживати в ньому по теперішній час.

До нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом не звертався, оскільки на той час одержання свідоцтва про право на спадщину передбачалося як можлива, а не обов`язкова дія спадкоємців.

В квітні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. з питанням про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що з наданих ним документів не вбачається факт його родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_3 ,оскільки в свідоцтві про його народження батьком дитини зазначений « ОСОБА_3 », та у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок було зареєстроване за ОСОБА_3 після його смерті, що підтверджується довідкою від 30.04.2024 року № 112/01-16 (а.с. 29).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78957313 від 31.10.2024 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Згідно з Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 09.10.2017 р. Веселинівським відділом ДРАЦС позивачу відмовлено в частині внесення змін до актового запису № 38 від 17.08.1959 , складеного Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області на ОСОБА_5 , а саме: змінити по батькові батька дитини із « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 » (а.с. 16-17) .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 31.10.2022 № 2022/000948368 ОСОБА_1 з 29.03.1980 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 12.09.2017 № 899 на час відкриття спадщини ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним з 28.03.1980 по теперішній час проживає його син - ОСОБА_1 (а.с. 20).

Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

Встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем необхідно заявнику для можливості реалізації спадкових прав. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно Дублікатом Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01.12.2009 р. виконавчим комітетом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області , замість втраченого Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.07.1989, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 . Це право було зареєстроване Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 01.12.2009 р. на підставі дублікату (а.с. 21).

Рішенням Широколанівської сільської ради «Про перейменування вулиць» вулицю Леніна в с. Піщаний брід перейменовано на вулицю Центральну (а.с. 23).

Згідно з довідкою Веселинівської філії КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2024 № 2-472 станом на 28.12.2012 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 з часткою 1/1 (а.с. 28).

Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на цілий житловий будинок АДРЕСА_1 . Це його право було посвідчене свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.07.1989 р. Право власності ОСОБА_3 на зазначений житловий будинок ніким не оспорене та недійсним не визнане.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на житловий будинок, а позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса, зазначене право власності на спадкове майно повинно перейти до позивача, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) батьком, а він його сином.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , успадкований після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.07.1989 року, виданим на підставі рішення виконкому Веселинівської районної ради народних депутатів № 136 від 18.07.1989 року, дублікат якого видано 01.12.2009 року виконкомом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський