УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

справа № 154/1327/23

провадження № 61-9170ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційні скарги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 65 395,13 грн.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, у задоволенні первісного позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , списані 08 грудня 2021 року грошові кошти у розмірі 46 554,00 грн. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 08 грудня 2021 року грошових коштів у розмірі 5 188,00 грн з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 . Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 08 грудня 2021 року грошових коштів у розмірі 41 366,00 грн з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 . У решті вимог зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах, поданих 21 червня 2024 року, які є подібними за змістом, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні первісного позову, а також в частині часткового задоволення зустрічного позову, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, та про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

АТ КБ «ПриватБанк» порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та постанови Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року.

Врахувавши, що заявником було вперше подано касаційну скаргу насудові рішення в межах строку на касаційне оскарження, яку ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2024 року повернуто, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши касаційні скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі за первісним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 65 395,13 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року (250 х 3 028 грн = 757 000 грн), а також зустрічними позовними вимогами про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку грошові кошти у розмірі 46 554,00 грн, скасувати нараховані на ці кошти відсотки, пеню.

Вирішення цього спору пов`язано з необхідність дослідження доказів та підтвердження або спростування факту несанкціонованого списання з банківського рахунку ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 46 554,00 грн.

Колегія суддів вважає, що ця справа, вирішення якої залежить від оцінки поданих сторонами доказів, є справою незначної складності. Судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує мотиви судових рішень та правову оцінку наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких встановлено, що мало місце несанкціоноване, з використанням нетипового пристрою списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , за відсутності даних про те, що вона сприяла у доступі до відомостей за платіжною карткою, її особового рахунку, акаунту чи додатку «Приват24», незаконному використанню номеру платіжної карти, CVV коду, терміну дії картки чи іншої інформації.

Незгода АТ КБ «ПриватБанк» з ухваленими судовими рішеннями у цій справі не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для заявника або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну й предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягали б касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційні скарги на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та постанови Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до касаційних скарг матеріали надіслати особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович