Справа № 462/1581/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності, покликаючись на те, що сторонам на праві власності належить квартира в АДРЕСА_1 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла одна з співвласниць - ОСОБА_5 , частку якої успадкувала відповідач ОСОБА_2 . Оскільки позасудова пропозиція здійснення поділу квартири була проігнорована відповідачами, просить суд здійснити поділ квартири.

Відповідачем ОСОБА_2 , подано до суду заяву про визнання позову, в якій вона проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Відповідачем ОСОБА_3 , подано заяву про визнання позову. В той же час, подана до суду заява не підписана ЕЦП (електронно цифровим підписом).Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Електронна заява відповідача була направлена в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису відправника, а відтак, суд позбавлений можливості встановити дійсного адресата вказаної заяви. Крім того, вказана заява відповідача ОСОБА_3 , не містить підтвердження направлення її всім учасникам справи.

Відносини, які виникають у разі застосування ЕЦП та електронного документообігу, врегульовані Законом України «Про електронний цифровий підпис» від 22 травня 2003 року № 852-IV та Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Положення зазначених законодавчих актів надають ЕЦП статус аналогу власноручного підпису, створюють правову основу для застосування ЕЦП і здійснення юридично значущих дій шляхом електронного документообігу. Тобто, електронний підпис:- засвідчує, що підписаний документ надходить від особи, яка його підписала;- є гарантією того, що підписаний документ не зазнав корегування з боку третіх осіб;- позбавляє особу, яка підписала документ, можливості відмовитися від зобов`язань, викладених у цьому документі.

Відповідно ч. 8 ст. 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»).

З огляду на вищевикладене та відсутність електронного цифрового підпису на електронному документі свідчить, що такий документ не підписаний у визначений законом спосіб, а відтак, не може бути прийнятий судом.

Відповідача ОСОБА_4 належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовом та додатками до нього рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відзиву до суду надано не було.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позовні вимоги слід задовільнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради від 05 грудня 2023 року, станом на 29 грудня 2012 року, квартира в АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. Вказане також стверджується копією наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності на квартиру від 02 квітня 1997 року.

Суду було надано також свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, - ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 1/5 частка в квартирі в АДРЕСА_1 .

Матеріали справи також містять письмові пропозиції про припинення права спільної сумісної власності на квартиру в АДРЕСА_1 та встановлення спільної часткової власності, визначивши частки кожного зі співвласників. Вказані пропозиції були направлені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Як вбачається з відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №152292, в квартирі в АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до частин першої-другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як було встановлено під час розгляду справи, квартира в АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. В той же час, відповідач ОСОБА_2 , успадкувала від ОСОБА_5 , 1/5 частки в спірній квартирі, а тому, її частка становить 2/5.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_2 / - 1/5 ідеальну частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 /РНОКПП: НОМЕР_3 / - 1/5 ідеальну частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 /РНОКПП: НОМЕР_4 / - 1/5 ідеальну частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 /РНОКПП: НОМЕР_5 / - 2/5 ідеальної частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі ст.372 ЦК України припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на вказану квартиру.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.І. Ліуш