Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4766/23
Провадження № 6/711/114/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мелещенкової А.С.,

приватного виконавця - Недоступа Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до житла боржника,-

в с т а н о в и в:

08.04.2024 приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання мотивував тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 73984798 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/4766/23 від 29.12.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.05.2018 у розмірі 250 826,91 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 881,20 грн., а всього 252 708,11 грн. Станом на 08.04.2024 ОСОБА_1 вищевказане рішення суду не виконав. В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на все майно боржника та направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника. Згідно відповідей банківських установ та ДФС боржник має відкриті рахунка в АТ «Універсал Банк», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», АТ КБ «Приватбанк», АТ «СЕНС БАНК». Рахунки боржника арештовані, списано кошти в сумі 193,00 грн. Інші кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно відповідей ПФУ боржник не перебуває на обліку як пенсіонер та офіційно не працює. Згідно відповіді МВС за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець. Згідно відповіді ДФС України у боржника фізичної особи-підприємця відкриті рахунки в АТ «Універсал Банк», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» АТ КБ «Приватбанк», АТ «СЕНС БАНК», АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ». Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відповіді ДМС боржник на даний час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 20.02.2024 на адресу боржника було направлено вимогу, якою зобов`язано надати декларацію про доходи та майно боржника, а також з`явитись особисто 28.02.2024 о 10:00 до офісу приватного виконавця для дачі пояснень, щодо невиконання рішення суду. У визначені приватним виконавцем терміни Буримов М.В. не з`явився. 29.02.2024 приватним виконавцем на адресу боржника було направлено лист з вимогою, якою зобов`язано боржника 12.03.2024, з метою перевірки майнового стану та проведення опису арешту нерухомого майна, надати доступ до нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . 11.03.2024 на адресу боржника була направлена повторна вимога, в якій вимагалося 12.03.2024 від ОСОБА_1 , в разі його відсутності, від інших співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 надати безперешкодний доступ до майна, для проведення виконавчих дій щодо опису та арешту такого майна. 12.03.2024 повторно на адресу зазначену у виконавчому документі та електронну адресу, було направлено рекомендованим поштовим відправленням вимогу, якою зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно боржника та надати доступ до житла 21.03.2024 о 09:30 за адресою: АДРЕСА_1 . Актом приватного виконавця від 21.03.2024 підтверджується факт невиконання вимоги виконавця, декларацію про майновий стан не надано, доступу до житла 12.03.2024 також не надано. На адресу боржника неодноразово надсилалися вимоги із зобов`язанням з`явитися до виконавця та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, які боржником проігноровані. Боржника ніяким іншим чином не можливо повідомити про покладені обов`язки, через те що він знаходиться не на території України. Виконати рішення суду не вдалося, оскільки виконавцю не надано доступу до житлового приміщення з метою виявлення та опису рухомого майна, опису нерухомого майна боржника.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2024 заяву передано для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. підтримав подання, з підстав наведених у ньому та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1, пункту 4, 13 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. перебуває виконавче провадження № 73984798 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/4766/23 від 29.12.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.05.2018 у розмірі 250 826,91 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 881,20 грн., а всього 252 708,11 грн.

В рамках зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем встановлено факт відсутності у боржника коштів на рахунках в банківських установах, доходів, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, а також рухомого майна.

Однак, під час розгляду подання приватним виконавцем не надано суду доказів, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого документа та чинить перешкоди в доступі до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Додані до подання акти приватного виконавця від12.03.2024 та 21.03.2024, на думку суду, не можуть бути оцінені як належні та допустимі докази факту перешкоджання входженню виконавця до квартири, оскільки в них вказано лише про те, що при здійсненні виходу за місцем проживання боржника двері квартири ніхто не відчинив, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про примусове проникнення до житла боржника

На підставі наведеного та керуючись статтями 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Головуючий: Г. В. Булгакова