Справа № 744/491/24
Провадження № 2/739/288/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенко І.К.,

секретаря судового засідання Шкурат О.Г.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовною заявою, у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором.

На підставі розпорядження Семенівського районного суду Чернігівської області, в порядку ст.ст.31,41 ЦПК України, цивільну справу було передано до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області.

При автоматичному розподілі головуючим по справі № 744/491/24 визначено суддю Іващенко І.К.

05.06.2024 ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі.

Розяснено відповідачу право надіслати (подати) суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15 листопада 2018 року між ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень" (надалі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом подачі відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». 16 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення права вимоги №20201216, згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги . Згідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 договору відступлення права вимоги №20201216 від 16 грудня 2020 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 33423,17 грн. Відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, тому вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю .

Відповідача у судове засідання не з`явився, згідно заяви просив справу слухати без її участі, застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 подала заяву № про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та погодилась, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 36 місяців ( а.с. 5-6 ).

16 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення права вимоги №20201216, згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги № 20201216 від 16 грудня 2020 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № у сумі 28723,17 грн.

Відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28723,17 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 14720,83 грн., заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 6582,45 грн., заборгованості за пенею у розмірі 7419,89 грн.

Представником відповідача заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-2104цс16 від 23 листопада 2016 року, згідно якого за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно положень ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України).

Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.

Положеннями ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, за змістом норми ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно положень ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Проаналізувавши вимоги закону, щодо позовної давності, суд приходить до наступного.

Позовна заява ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла до суду 15 травня 2024 року.

Так, згідно договору відступлення прав вимоги № 20201216 до позивача 16 грудня 2020 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором та він на 16.12.2023 знав про його порушені права.

Зважаючи на вище викладене, строк позовної давності зі стягнення заборгованості за кредитним договором сплив 16 грудня 2023 року.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності.

При цьому, позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності суду й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 264, 267 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141 ,258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.К. Іващенко