Провадження № 2/337/964/2024
ЄУН № 337/1418/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерука І.Г.

за участю секретаря Нетяги М.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Никоненко О.О. звернувся до суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.09.2023 о 15 год. 15 хв., в м. Запоріжжя на о. Хортиця, на автошляху Т0806, біля буд. 59 по вул. Наукове містечко, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMV 318, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, внаслідок чого здійснила виїзд на зустрічну смугу руху та скоїла зіткнення з автомобілем RENAULT MASTER, який належить позивачу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. ОСОБА_2 було протягнуто до адміністративної відповідальності, справа про адміністративне правопорушення №335/9202/23, постанова Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 9 жовтня 2023 року. Відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу була застрахована в компанії - відповідача цій по справі. Відповідач визнав подію ДТП страховим випадком, та здійснив виплату в сумі 127008,17 грн. Вважає вказану суму недостатньою та неправомірно зменшеною. Згідно до звіту, складеному на замовлення відповідача, складає 127008,17 грн. Але, згідно до висновку транспорно-товарознавчої експертизи №84 від 11.10.2023 року, розмір шкоди склав 184800 грн. Отже, різниця між шкодою та виплатою, склала 57791,17 грн. Саме стягнення цієї різниці є предметом позову. Крім того, за експертизу нами сплачено 4200 грн, які також підлягають стягненню.

Просить стягнути з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхове відшкодування в сумі 57791,17 грн.; витрати на проведення експертизи в сумі 4200 грн.; витрати на професійну правову допомогу 4000 грн.

Ухвалою від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

18.03.2024 року до суду від представника відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надійшов відзив на позов у якому вказано, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», ознайомившись із позовною заявою, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки Страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до ст.22,28,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу Відповідачем було замовлено проведення відповідних оцінювань в ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3269 від 15.09.2023, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 , складає 127008,17 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Сума страхового відшкодування, у розмірі 127008,17 грн. була виплачена на користь Позивача, що останнім не заперечується згідно поданої позовної заяви.

Згідно п. 34.3. ст. 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідачем у передбачений Законом строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та здійснено страхове відшкодування.

Вважає, що у Відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий Позивачем висновок оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку.

Обсяг (ліміт) відповідальності Страховика, у будь-якому разі, обмежується страховою сумою за договором страхування, а страхова сума не може бути стягнута (призначена до стягнення) поверх тієї, шо визначена у договорі страхування.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно полісу ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 160000 грн.

Тобто, ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 160000 грн. і поверх (максимально-граничний ліміт) цієї суми, страхове відшкодування не може бути стягнуто із ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ».

Відповідач вважає, що висновок експерта від 11.10.2023 який наданий Позивачем неналежним та недопустимим доказом і таким, що не відповідає вимогам висновку експерта, передбаченого ЦПК України.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надав заяву в якій просить розглянути справу за відсутності позивача і його представника. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позов просив розглядати справу без участі представника.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Сторонами визнається і не оспорюється той факт, що Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09.10.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено, адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до тексту постанови, яка є у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень, 15.09.2023 о 15 год. 15 хв., в м. Запоріжжя на о. Хортиця, на автошляху Т0806, біля буд. 59 по вул. Наукове містечко, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMV 318, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, внаслідок чого здійснила виїзд на зустрічну смугу руху та скоїла зіткнення з автомобілем RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, травмованих немає, чим порушила вимоги п. 10.1, 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином підтверджується наявність вини водія ОСОБА_2 у завданні пошкоджень автомобілю марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , останні належить ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 була застрахована у страховій компанії ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за полісом від 29.12.2022 року №ЕР-212727399, строком дії з 30.12.2022 року до 29.12.2023 року, страховою сумою на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну 160000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 3269 від 07.11.2023 року, який був складений ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 127008,17 грн. враховуючи коефіцієнт фізичного зносу.

08.11.2023 року відповідач ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувало позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування по акту № 13 від 07.11.2023 року, у розмірі 127008,17 грн.

11.10.2023 року судовим експертом Шаховим О.В., на замовлення ОСОБА_1 від 27.09.2023 року, складено висновок №84 за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди завданого власнику КТЗ, відповідно до якого розмір шкоди завданої власнику автомобіля марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП 15.09.2023 року складає 184800,01 грн. враховуючи коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином різниця встановлених матеріальних збитків між двома документами складає суму в 57791,84 грн.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідальність повинен нести відповідач-страховик ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, позивач посилається на висновок №84 за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди завданого власнику КТЗ від 11.10.2023 року судового експерта Шахова О.В.

Представник відповідача не погоджується із висновком експерта та вважає, що належним доказом завданої шкоди є саме звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 3269 від 07.11.2023 року, який був складений ФОП ОСОБА_3 , на їх замовлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Згідно частин першої, другої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3).

Оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Згідно п. 5.1 розділу 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 3269 від 07.11.2023 року, що був складений ФОП ОСОБА_3 , на предмет відповідності його вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, суд зазначає, що він був складений та проведений на підставі протоколу огляду спеціалістом СК «Княжа» та фотододатками.

Таким чином, оцінювач ОСОБА_3 особисто безпосередньо не оглядав пошкоджений транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У звіті відсутні будь-які фотографічні зображення і дані, що підтверджують перелік пошкоджень автомобіля.

Суду не надано даних, що експерт (оцінювач) ОСОБА_3 , або відповідач звертались до власника автомобіля про надання автомобіля на огляд оцінювачу, тобто визначення матеріального збитку ФОП ОСОБА_3 проводилось без фактичного огляду транспортного засобу, лише на підставі протоколу огляду, та фотододатками, які відсутні у звіті.

Натомість у висновку №84 за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди завданого власнику КТЗ від 11.10.2023 року судового експерта ОСОБА_5 наявна ілюстративна таблиця із зображень пошкоджень транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про те, що експерт безпосередньо оглядав автомобіль.

Експерт ОСОБА_5 попереджений(обізнаний) про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, про що свідчить його підпис.

Крім того огляд автомобіля марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 відбувався 27.09.2023 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Славутича, 91, про що було повідомлено ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРЕНС ГРУП», та винуватця ДТП.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Таким чином огляд автомобіля марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було проведено експертом ОСОБА_5 з дотриманням вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 3269 від 07.11.2023 року, що був складений ФОП ОСОБА_3 , є недопустимим доказом у справі та не може бути прийнятий до уваги судом.

Отже, визначаючи розмір завданої позивачу шкоди, суд бере до уваги висновок №84 за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди завданого власнику КТЗ від 11.10.2023 року судового експерта ОСОБА_5 .

Таким чином, розмір завданої ОСОБА_1 шкоди становить 184800,01 грн.

Враховуючи положення полісу від 29.12.2022 року №ЕР-212727399 у якому встановлений розмір страхової суми на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну в 160000 грн., а також перерахунок позивачу ОСОБА_1 відповідачем страхового відшкодування по акту № 13 від 07.11.2023 року, у розмірі 127008,17 грн., з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 32991 грн. 83 коп.

Відповідно до висновків, викладених у п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чи чином особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у даному випадку ОСОБА_2 , згідно до норм закону має зобов`язання по сплаті потерпілому - позивачу різниці між фактичним розміром шкоди (184800,01 грн.) і страховою виплатою( 127008,17 грн. + 32991,83 грн.), тобто суму в 24800,01 грн.

Позивачем, представником позивача, винуватиця ДТП ОСОБА_2 не залучена до справи у якості відповідача, до неї позовних вимог не заявлялось і клопотань щодо залучення її до справи в якості співвідповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, на замовлення позивача ОСОБА_1 , експертом ОСОБА_5 складено висновок №84 за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди завданого власнику КТЗ від 11.10.2023 року. Вартість послуги становить 4200 грн., що підтверджується рахунком № 759 від 28.09.2023 року.

Вказаний висновок №84 від 11.10.2023 року визнаний судом належним доказом по справі, та врахований судом при ухваленні рішення. Тому вказаний розмір витрат за складання висновку підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРЕНС ГРУП» на користь позивача.

Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу до суду позивач надав копію ордеру адвоката Никоненко О.О. серії АР№1054022 від 03.02.2024 року, копію договору про надання юридичної допомоги № 03/02/24 від 03.02.2024 року, акт від 09.03.2024 року з описом наданих послуг і їх вартістю.

Судом установлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору). Тому, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню, однак враховуючи часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог до відповідача(задоволені на 57,1%), тому суд вважає, що дані витрати підлягають пропорційному задоволенню у розмірі 2284 грн.

Так як позов пред`явлений в порядку з Закону України «Про захист прав споживачів» і позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування задоволені на 57,1% і тому судовий збір підлягає стягненню у розмірі 691,6 грн.

Керуючись ст. 13, 89, 141, 229, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП. НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 32991 (тридцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 83 коп.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП. НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) витрати на проведення експертизи у розмірі 4200 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2284 грн., а всього 6484( шість тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»( , м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44) на користь держави судовий збір у розмірі 691(шістсот дев`яносто одна) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 23.12.2024 року.

Суддя: І.Г. Кучерук