ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/405/23

Провадження № 22-ц/4820/531/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 681/405/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Горлюк Юлією Вікторівною на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просив ухвалити рішення, яким визнати за ним у порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_5 право на обов`язкову частку у спадщині всього спадкового майна, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку, яке належало померлій ОСОБА_5 на день смерті.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_5 , внаслідок чого відкрилася спадщина на житлові будинки та комплекс. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями померлої за заповітом. Позивач, як особа з інвалідністю, набув право на обов`язкову частку у спадщині, однак, він не може оформити це право через відсутність правовстановлюючих документів на майно.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким захистити його права.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2023 року було відкрите провадження за вказаним позовом.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 27 грудня 2023 року на 14:00 годину.

27 грудня 2023 року Полонський районний суд постановив ухвалу, якою відновив підготовче провадження у даній цивільній справі та одночасно зупинив провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Постановляючи вказану ухвалу, суд, керувався тим, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, а з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, що є підставою для зупинення провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Горлюк Ю.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу.

Вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства, перешкоджає подальшому розгляду справи, що порушує його право на розумні строки розгляду справи. Зазначає, що судом відповідач ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 23.10.2023р., 13.11.2023р. та 06.12.2023р., відповідно мав змогу брати участь в судових засіданнях як особисто так і залучити представника.

На думку апелянта, у відповідача був час та можливість заявити відповідне клопотання про повернення до підготовчого засідання, але ОСОБА_4 знехтував своїми законними правами вчинити вказані дії протягом процесуальних строків.

Отже, посилаючись на вищенаведене, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу в повному обсязі, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги частково з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 353 ЦПК України ухвала суду про відновлення підготовчого засідання не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині не підлягають апеляційному перегляду.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду про зупинення провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом частини 2 статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № N 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного статтею 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною 3 статті 2 ЦПК України передбачено, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу на строк - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, з матеріалів вказаної справи вбачається, що постановляючи ухвалу про відновлення підготовчого засідання та одночасного зупинення провадження суд вказав на наявність клопотання відповідача ОСОБА_4 , який на даний час перебуває на військовій службі та відповідно, з об`єктивних причин не брав участь в підготовчому засіданні.

При цьому, в ухвалі суд послався на довідку військової частини від 25.12.2023р. № 163 про те, що відповідач перебуває на військовій службі з 06 січня 2023р. по мобізації.

Проте, колегія судді звертає увагу, на те, що із клопотання ОСОБА_4 не вбачається прохання про зупинення провадження у справі. Відповідач звернувся із клопотанням про поновлення строку підготовчого засідання, що свідчить про його намір скористатися своїми процесуальними правами, які можливо здійснити на підготовчій стадії судового розгляду.

Крім того, згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2024р. №797, наданої на запит апеляційного суду, капітан медичної служби ОСОБА_4 до бойових (спеціальних) завдань з надання медичної допомги в районі бойових дій не залучається та може приймати участь в розгляді зазначеної цивільної справи в Полонському районному суді Хмельницької області.

Також, даючи оцінку довідці № 163 від 25.12.2023р. року про те, що відповідач перебуває на військовій службі з 06 січня 2023р. по мобілізації, суд залишив поза увагою, що надана довідка не містить відомостей про те, що ОСОБА_4 виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Довідка за формою №5 від 23.12.2023 року №163 військової частини НОМЕР_1 за відсутності вищевказаних обставин, не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Відповідний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суд від 09.11.2022 року у справі №753/19628/17, від 16.08.2023 року у справі №357/3844/20.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №645/331/17).

З огляду на відсутність доказів на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість постановленої ухвали в частині зупинення провадження, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Горлюк Юлією Вікторівною задовольнити частково.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2023 року в частині зупинення провадження по справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2024 року.

Судді А.М. Костенко Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова