Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2741/23

Провадження № 2/126/221/2024

"11" квітня 2024 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката

Денисюка О.С., представника третьої особи служби у справах

дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує 18.11.2007 Сумівською сільською радою Бершадського району Вінницької області між ними зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , про що Сумівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 01.11.2010 складено відповідний актовий запис № 09 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Дитина ОСОБА_3 від народження проживає та зареєстрована разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Він в змозі в повній мірі виконувати обов`язки, передбачені ст. 150 СК України щодо піклування про дитину, її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Він вважає, що дитина має продивати з ним, оскільки вона сама того бажає та категорично відмовляється проживати з матір`ю, яка взагалі не приділяє їй уваги, не піклується про неї, не цікавиться її життям, про що свідчить відсутність будь-яких контактів відповідачки з дитиною протягом більше, ніж чотирьох місяців. Поряд з цим відповідачка вже тривалий час не працює, не має власного доходу та житла. Він спроможний самостійно надавати необхідний рівень забезпечення матеріальних потреб дитини, необхідності у примусовій формі стягнення грошового утримання зі сторони відповідача не потребує. Полвідомляє суд про наявність у нього власного житла, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та відповідає усім необхідним санітарно-гігієнічним нормам і в ньому від народження проживає ОСОБА_3 . ОСОБА_3 бажає проживати з батьком, про що неодноразово йому повідомляла. Згідно довідок КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради" від 09.08.2023, він не звертався та не перебуває на обліку в психіатра та нарколога. Як вище зазначалося, відповідачка покинула дитину на 7 календарних місяців та не мала жодного контакту з дитиною. Такі факти траплялися неодноразово. Відповідачка з`являлася в присутності дитини у стані алкогольного сп`яніння, не бере участі у вихованні дитини, не приділяє їй належної уваги, якої вона потребує, не має постійного місця роботи. Визначення місця проживання дитини з її батьком відповідатиме її інтересам якнайбільше. Просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Денисюк О.С. в підготовчому судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 не заперечує, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. не заперечує проти задоволення позову так як проживання дитини біля батька буде відповідати інтересам дитини.

Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Сумівською сільською радою 01.11.2010.

Батько дитини ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2023/006733261, № 2023/006733149.

Згідно довідки характеристики Сумівського старостинського округу Бершадської міської ради № 232 від 01.08.2023, за період проживання на території Сумівського старостинського округу ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, у порушеннях громадського порядку не помічався. Компроментуючими матеріалами на ОСОБА_1 не відають.

Згідно довідок КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради" від 09.08.2023, ОСОБА_1 не звертався та не перебуває на обліку в психіатра та нарколога.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради № 92 від 26.03.2024, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог.

Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 161 СК України, керуючись ст.ст. 206, 245, 247, 259, 263 - 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради (, вул. Героїв України 23, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол