Провадження № 2/201/4515/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 11 жовтня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 23 311,52 гривень, що складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 956,21 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12 173,36 гривень, - інфляційні втрати в сумі 3 342,84 гривень; - три проценти річних в сумі 839,11 гривень., та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилається на те, що 07 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду №C-404-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 2150 гривень. Останній платіж здійснено 03 січня 2020 року. Внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 19 129,57 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 6 956,21 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 12 173,36 гривень.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23.

Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29 грудня 2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу №29/12-23.

Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Угодою №C-404-0 від 07 березня 2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16 листопада 2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 956,21 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12 173,36 гривень, що разом становить 19 129,57 гривень.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 жовтня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.116-117).

Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

14 жовтня 2024 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.118).

14 жовтня 2024 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.118).

Ухвалою судді від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с.119-120).

В позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

07 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду №C-404-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. (а.с.87-89).

Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7000,00 грн. - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних. - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО.

В матеріалах справи міститься виписка по рахунку відповідача з 07 березня 2019 року по 16 листопада 2023 року, якою підтверджується факт надходження коштів за угодою №C-404-0. (а.с.83-86)

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. (а.с.16-29).

Відповідно до друкованого реєстру боржників №1 кредитні зобов`язання ОСОБА_1 перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ». (а.с.30-33).

Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29 грудня 2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. (а.с.36-48).

Відповідно до реєстру боржників від 15 липня 2024 року кредитні зобов`язання ОСОБА_1 перейшли від ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ТОВ «Санфорд Капітал». (а.с.50).

Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Угодою №C-404-0 від 07 березня 2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16 листопада 2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 956,21 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12 173,36 гривень, що разом становить 19 129,57 гривень. (а.с.108).

В матеріалах справи міститься розрахунок інфляційних витрат та 3% від суми боргу. (а.с.106-107).

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено в ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюєтьсяу відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язанняна стають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із вимога ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із вимогами ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначено в ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою , дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.ч.1 ст.30 ЦК України).

Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суддя доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором №C-404-0 від 07 березня 2024 року, оскільки відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе, відповідно до укладеного договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №C-404-0 від 07 березня 2024 року у сумі 23 311,52 грн. є обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що відповідно до наведених ним розрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем становить:

-Інфляційні втрати 3 342,84 грн.;

-Три проценти річних 839,11 грн.

Суд також враховує, що інфляційні витрати та 3% річних нараховувались до лютого 2022 року.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00 §23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до розрахунку АТ «Укрпошта», наданого позивачем, вартість послуг поштового відправлення відповідачу копії позову з додатками складає 40,00 грн. (а.с.111).

Відносно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5200 грн., суддя приходить до наступних висновків.

Витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року (а.с.59-66), прайс листом (а.с.68), актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10 травня 2024 року. (а.с.70-75), актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»).

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката не співмірна із складністю справи, оскільки адвокат не з`являвся в судові засідання та подав заяву про розгляд справи без його участі, тому визначені представником позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5 200 грн є неспівмірними зі складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката.

Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,282-283,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» () суму заборгованості в розмірі 23 311,52 грн., що складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 956,21 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12 173,36 грн., - інфляційні втрати в сумі 3 342,84 грн.; - три проценти річних в сумі 839,11 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та 40 грн. на оплату послуг поштового зв`язку, що разом становить 2 462,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальною «Санфорд Капітал» () витрати зі сплати послуг правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (), м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф. 68,69.

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова