Провадження № 2-н/686/4669/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 грудня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_1 -

в с т а н о в и л а:

Заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на свою користь заборгованість за спожитий природній газ в сумі 4991,97 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В силу частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом указаних норм права юридична особа як учасник справи має брати участь у судовому процесі через самопредставництво або через представника.

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального органу діяти від імені такої особи, представляти її інтереси в силу закону, статуту, положення. В порядку представництва може діяти інша особа, якщо у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження. При цьому, відомості про осіб, які діють в порядку самопредставництва юридичної особи, можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі ЄДР).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 8 червня 2022 року у справі №303/4297/20 зазначила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Близькі за змістом висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 вересня 2024 року (справа №440/14831/23) та Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 30 жовтня 2024 року (справа №686/14314/16-а; щодо УПФ).

Із матеріалів справи слідує, що заява ТзОВ «ГК «Нафтогаз України» підписана та подана Радзієвською К.Р.

На підтвердження своїх повноважень щодо підписання та подання заяви Радзієвська К.Р. надала: копію довіреності від 29 грудня 2023 року, якою, директор Бєляєв С.М. ТзОВ «ГК «Нафтогаз України» уповноважив Радзієвську К.Р. здійснювати представництво інтересів ТзОВ «ГК «Нафтогаз України» у судах;

Разом з тим стягувачем не додано підтвердження повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Оскільки зазначені документи не підтверджують наявність у Радзієвської К.Р. повноважень на підписання та подачу заяви від імені ТзОВ «ГК «Нафтогаз України», у тому числі належність у неї трудових (посадових) обов`язків на вчинення таких процесуальних дій, то за таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання ухвали суду: 26.12.2024.

Суддя: