АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року

м. Чернівці

справа № 722/1449/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.

секретар Паучек І. І.

позивач ОСОБА_1

відповідачка ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 січня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Піхало Н. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_2 належні їй кошти в сумі 253 369 гривень 78 копійок.

Посилалася на те, що відповідачка, скориставшись довіреністю, отримала в банку належні ОСОБА_4 кошти в сумі 253 369 гривень 78 копійок без її відома та згоди.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про повернення належних довірителю коштів, однак відповідачка відмовилася їх повертати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 253 369 гривень 78 копійок.

Суд виходив з того, що ОСОБА_2 негайно після виконання договору доручення не передала ОСОБА_4 все нею одержане у зв`язку з виконанням доручення, а саме, зняті нею 08 лютого 2021 року кошти в сумі 253 369 гривень 78 копійок з рахунку в АТ «Райффайзен Банк». Також остання проігнорувала вимогу позивачки про належне виконання взятих на себе зобов`язань.

Доводи ОСОБА_2 про те, що між нею та ОСОБА_4 існувала усна домовленість щодо залишення знятих коштів з рахунку ОСОБА_4 як плату за лікування та поховання чоловіка ОСОБА_4 та відшкодування інших, понесених ОСОБА_2 витрат на утримання ОСОБА_4 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів відповідачкою суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що первісний позивач у справі є неналежним, оскільки довіреність відповідачці надавалася ОСОБА_4 , а позовна заява була підписана від імені ОСОБА_4 .

В довіреності визначено право відповідачки розпоряджатися грошовими коштами на рахунках ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави вважати, що умови договору доручення були порушені.

Довіреність була видана на підставі раніше укладеного усного договору між довірителем та повіреним.

Позивачем не надано доказів про визнання довіреності недійсною.

Суд помилково стягнув з відповідачки витрати позивачки на правничу допомогу в сумі 10 000 гривень, оскільки такі витрати не доведені належними та допустимими доказами. Зокрема, оплата за вказані послуги відбулася фізичній особі-підприємцю, а не адвокату.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу.

Позивачка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилалася на те, що особа, яка підписала довіреність, та первісний позивач є одна і та сама особа.

ОСОБА_4 дізналася до зняття ОСОБА_2 грошових коштів з її рахунку 8 лютого 2021 року, тобто в той самий день, коли вона особисто звернулася в банк із заявою про зняття належних їй коштів. Наявність довіреності на ім`я ОСОБА_2 не доводить обставин звернення довірителя до повіреного з проханням про зняття коштів з депозитного рахунку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 негайно після виконання договору доручення не передала ОСОБА_4 одержані нею грошові кошти у зв`язку з виконанням доручення. Аргумент апелянта про те, що довіреність є достатньою і належною підставою набуття грошових коштів відповідачкою не ґрунтується на нормах закону.

Порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів перебуває за межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

У відділенні міста Чернівці AT «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_4 відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та на вказаному рахунку станом на 07 лютого 2021 року обліковувались кошти у сумі 253 369 гривень 78 копійок (а.с.6 т.1).

04 серпня 2020 року ОСОБА_4 видала на ім`я ОСОБА_2 довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Іщенко А .В. Згідно з даною довіреностю ОСОБА_2 наділена повноваженнями щодо відкриття та розпорядження всіма належними ОСОБА_4 рахунками в банківських установах та їх філіях, в тому числі отримувати належні пенсійні виплати, отримувати належні гроші без обмеження їх розміру, отримувати ПІН-коди з ПІН-конвертами та банківські картки, з правом отримання додаткової платіжної картки, в разі необхідності закривати належні рахунки, та виконувати всі дії стосовно анулювання банківських карток, отримувати виписки про стан руху грошових коштів; з цією метою укладати з банківськими установами всякого роду договори, а в разі необхідності розривати їх, подавати, оформлювати та підписувати від її імені будь-які заяви, документи, договори з банківськими установами, в тому числі, отримувати в усіх банківських установах грошові перекази, незалежно від розміру сум, отримувати всякого роду інформацію, яка буде стосуватись ведення її справ. Довіреність видана без права передоручення, строком на десять років (а.с.7 т.1).

08 лютого 2021 року відповідачкою з рахунку НОМЕР_1 , відкритому ОСОБА_4 в АТ «Райффайзен Банк», були зняті грошові кошти у сумі 253 369 гривень 78 копійок, на підставі довіреності від 04 серпня 2020 року.

08 лютого 2021 року ОСОБА_4 звернулась до відділення AT «Райффайзен Банк Аваль» у місті Хорол Полтавської області для зняття своїх коштів з власного депозитного рахунку № НОМЕР_1 в сумі 253 369 гривень 78 копійок, однак їй працівники банку повідомили, що не можуть видати зазначені кошти, оскільки 08 лютого 2021 року, ОСОБА_2 , використовуючи довіреність від 04 серпня 2021 року зняла вказані кошти з належного ОСОБА_4 рахунку.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про повернення належних довірителю коштів в сумі 253 369 гривень 78 копійок (а.с.23 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка - ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Хорольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), актовий запис про смерть №12 (а.с.66 т.1).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Прошиної М. В. про склад спадкоємців від 12 січня 2021 року №5/02-14 (а.с.70 т.1).

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 30 березня 2023 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з частиною 1 статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Частиною 3 статті 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до статті 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно з частиною 1 статті 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Відповідно до статті 1006 ЦК України повірений зобов`язаний:

1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;

2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;

3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно з частиною 1 статті 1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року в справі № 320/4274/16-ц (провадження № 61-25696св18) зроблено висновок щодо застосування частини другої статті 530, пункту 3 частини першої статті 1006 ЦК України та вказано, що «у разі відсутності домовленості між повіреним та довірителем про встановлення строку (терміну) передачі одержаного у зв`язку з виконанням доручення, така передача має відбуватися негайно. При цьому для довірителя не потрібно пред`являти вимогу про передачу одержаного у зв`язку з виконанням доручення, оскільки пункт 3 частини першої статті 1006 ЦК України є виключенням, що допускається частиною другою статті 530 ЦК України».

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 негайно після виконання договору доручення не передала ОСОБА_4 одержані грошові кошти за довіреністю з депозитного рахунку в сумі 253 369 гривень 78 копійок, а тому такі кошти підлягають стягненню з відповідачки.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що оскільки довіреністю було визначено право відповідачки розпоряджатися грошовими коштами на рахунках ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави вважати, що умови договору доручення були порушені.

З аналізу положень статей 237, 244, 1000, 1003, 1004, 1006 ЦК України можна зробити висновок, що довіреність та договір доручення є одними з основних документів, які посвідчують права представників під час вчинення ними певних дій. Так, довіреність видається для представництва перед третіми особами, а договір доручення передбачає обов`язок вчинення повіреним певних юридичних дій від імені та коштом довірителя.

Установивши, що відповідачка не виконала обов`язку щодо передачі позивачу одержаних у зв`язку з виконанням доручення грошових коштів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання відповідачки на відсутність у неї обов`язку повернення зазначених коштів є помилковими та суперечать пункту 3 частини першої статті 1006 ЦК України, відповідно до якого повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, чого відповідачем зроблено не було.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 1 лютого 2023 року у справі №930/2199/21.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що позивач та особа, яка надала довіреність відповідачці, є різними особами.

Вказаний аргумент спростовується доказами, які є в матеріалах справи. Зокрема, експертним висновком від 30 червня 2021 року №056/1097-м (а.с.144 т.1), паспортом ОСОБА_4 від 18 жовтня 1998 КР394024 (а.с.139 т.1), паспортом від 11 січня 2021 року №005610251 (а.с.140), карткою платника податків (а.с.141 т.1), довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 19 січня 2021 року № (а.с.142 т.1), договором-доручення про надання правничої допомоги від 11 лютого 2021 року (а.с.27 т.1).

З вказаних доказів вбачається, що первісна позивачка ОСОБА_4 є тією ж особою, що надала відповідачці довіреність від 4 серпня 2020 року.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачки витрати на правничу допомогу, оскільки такі витрати не доведені належними та допустимими доказами.

З договору доручення про надання правничої допомоги від 11 лютого 2021 року (а.с.27-28 т.1), ордерів від 4 листопада 2021 року (а.с.29,32 т.1), довіреності від 15 лютого 2021 року (а.с.33) вбачається, що ОСОБА_5 правничу допомогу надавали адвокати Котович Ю. В. та Хоміцька Т. Б.

З розрахункової квитанції від 4 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_6 10 000 гривень в рахунок оплати юридичних послуг (а.с.34).

З договору доручення про надання правничої допомоги від 6 січня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 правничу допомогу надавали адвокати Котович Ю. В. та ОСОБА_7 (а.с.212 т.1).

З акту прийому-передачі наданих послуг від 4 січня 2024 року вбачається, що в період з 11 лютого 2021 року по 10 січня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 була надана правнича допомога, яка полягала у ознайомленні та вивченні матеріалів, підготовці доказів, надані консультацій, складені та подані позовної заяви, складені заяви про забезпечення позову, супроводі клієнта під час виконання ухвали про забезпечення позову, складенні заяви про заміну сторони у справі, складенні відзиву на апеляційну скаргу, складенні та поданні клопотання про зупинення провадження, представництві клієнта в суді апеляційної інстанції, складенні клопотання про поновлення провадження, складенні відповіді на відзив, участі у десяти судових засіданнях суду першої інстанції. На вказані послуг адвокатом було витрачено 31 годину. Вартість послуг становить 31 000 гривень (а.с.213 т.1).

З розрахункової квитанції вбачається, що ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_6 за надані юридичні послуги 21 000 гривень (а.с.214).

Вказані докази повністю підтверджують витрати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на правничу допомогу, а отже аргумент апеляційної скарги є помилковим.

Оплата послуг з правничої допомоги ОСОБА_6 , як фізичній особі-підприємцю, не має правового значення для визначення розміру таких витрат та обов`язку відшкодувати їх відповідачкою у разі задоволення позовної заяви.

Суд першої інстанції правильно з огляду на складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зменшив розмір судових витрат позивачки до 20 000 гривень.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11 квітня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Ігор ЛИСАК

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК