З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/171/24
Провадження №2/377/155/24
07 травня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Маряхіній І.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Славутич Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.11.2023 року, що власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі продажу №1001 від 28.09.2016 року.
Вищевказана адреса забезпечена технічною можливістю фактично отримувати /споживати комунальні послуги, так як підключена до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення.
Як вбачається з інформаційної довідки КП «Славутич Водоканал» за вищевказаною адресою були встановлені індивідуальні засоби розподільчого вузла обліку води (лічильники), що підтверджується актом № 113 від 05.09.2017 року. Так, згідно даної довідки вбачається, що в період березень-травень 2022 року, серпень 2022 року, жовтень 2022 року, січень-лютий 2023 року, травень-серпень 2023 року, жовтень 2023 року, споживачем здійснювалася передача показників розподільчого вузла обліку води (лічильника), а отже нарахування здійснювалося відповідно до об`ємів використаної води за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, а з листопада 2023 року показники лічильників не передавалися взагалі, а тому нарахування послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводилося згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість прописаних осіб (в даному випадку на одну особу), що передбачено Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018 року.
Відповідач споживав надані їм послуги централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується фактом передачі показників засобів розподільчого вузла обліку води (лічильників) та фактом оплати за отримані послуги, що відповідно до п. 2 ст. 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Тобто, між виконавцем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП «Славутич Водоканал» і споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 було зобов`язання у вигляді умов запропонованого виконавцем послуг і прийнятого споживачем послуг договору приєднання 2017 року, 2021 року та 2022 років.
Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово комунальний центр» вбачається, що у грудні 2017 року відповідачем був здійснений платіж в розмірі 432 гривні, у лютому 2018 року 366,86 грн., у березні 2018 року 366,86 грн., що є свідченням визнання заборгованості. Проте з квітня 2018 року по лютий 2024 року надходження платежів припинилося.
У зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по сплаті наданих послуг.
Ухвалою судді від 14 березня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 квітня 2024 року.
Ухвалою судді від 02 квітня 2024 року судове засідання було відкладено до 07.05.2024 року на підставі ст.223 ЦПК України.
В судове засідання 07.05.2024 року сторони не з`явились.
Позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ст.128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою та позовною заявою з додатками повернуто до суду з поштовою відміткою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також викликався шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». У такому випадку відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За наявності умов, передбачених ст.ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 07 травня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до листа №15-08/398 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.09.2016 року по теперішній час.
Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_2 підключений до загальноміських систем централізованого водопостачання та водовідведення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Комунальне підприємство «Славутич Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області відповідно до частини 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», рішення Славутицької міської ради Київської області від 08.07.2016 №278-15-VІІ, рішення Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2016 № 429-18-VІІ, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017, є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 року.
Пунктом 2.1 Статуту КП «Славутич-Водоканал» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 30.06.2023 № 849-19-VІІІ, передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово-комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, іншої господарської діяльності.
Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 342 від 26 червня 2017 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії».
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року № 85).
Відповідно до ч. 1 ст.. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої ).
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Як зазначено у ч. 7 ст 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Згідно із ст.205 ЦК України право чин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Закон №1875- ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону).
Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ч.4 ст.29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідачі як власники житлового приміщення та споживачі вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у письмовому вигляді не направив, а тому вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору.
Виходячи із змісту п.7 ст. 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
За змістом ч. 2 вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Ч.1 ст.13 Закону №2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Як вбачається з ч.4 ст.13 Закону № 2189-VІІІ, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
За змістом ч. 5 ст. 13 Закону № 2189-VІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, власник вказаного житлового приміщення, приєднався до умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Відповідно до п. 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил.
Положеннями п. 14 цих Правил передбачено, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.
З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, суд дійшов висновку, що вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Славутич-Водоканал» та власником житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Славутич-Водоканал», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг співвласники багатоквартирного будинку, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем.
П.6 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.33 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Як вбачається з п.35 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги.
Фактом приєднання власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення відповідачем, дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги.
Як вбачається з інформаційної довідки КП «Славутич Водоканал» за вищевказаною адресою були встановлені індивідуальні засоби розподільчого вузла обліку води (лічильники), що підтверджується актом № 113 від 05.09.2017 року. Так, згідно даної довідки вбачається, що в період з березня 2022 року по жовтень 2023 року споживачем здійснювалася передача показників розподільчого вузла обліку води (лічильника), а отже нарахування здійснювалося відповідно до об`ємів використаної води за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, а з листопада 2023 року показники лічильників не передавалися. З листопада 2023 року нарахування послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводилося згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість прописаних осіб (одна особа), що передбачено Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018 року.
Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 224 від 10.05.2017, № 581 від 12.10.2017, № 109 від 22.02.2018, № 417 від 14.06.2018, № 12 від 24.01.2019, № 213 від 28.05.2021, № 377 від 18.11.2022 року.
П.5 ч.3 ст.20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і п.5 ч.2 ст.7 Закону № 2189-VІІІ.
П.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зазначена сума заборгованості відповідачем не спростована.
СУДОВІ ВИТРАТИ.
За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №199 від 27 лютого 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні. Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення складено 07.05.2024 року.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. О. Малишенко