П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Київ

Справа №758/11719/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/6596/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Гребенюка В.В. 29 листопада 2023 року в м. Києві, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2023 року представник Банку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 45154,66 грн, яка складається з:

36299,42 грн - заборгованість за тілом кредиту;

8855,24 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що відповідачу було видано кредитну картку та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Через невиконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором, станом на 23серпня 2023 року у останнього виникла заборгованість за кредитом.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 36299, 42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2157, 67 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8855,24 грн, оскільки з наданих суду матеріалів не вбачається, що відповідач погодився саме з доданим до позову позивачем Витягом з Умов та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами з обслуговування кредитних карт «Універсальна», тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13 липня 2015 року шляхом підписання анкети-заяви. А тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У той же час, суд вважав наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 36299,42 грн - заборгованість за тілом кредиту.

Не погодилось із вказаним рішення суду в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитним договором АТ КБ «Приватбанк», представником Банку подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що рішення суду в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, та без належної оцінки доказів у справі, а також з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Представник зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, допустивши грубе порушення законодавства.

Зазначає, що в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11 травня 2021 року, підписаній відповідачем, було зазначено основні умови кредитування. Таким чином, всі істотні умови кредитування було узгоджено у цій заяві, і відповідно розрахунок заборгованості за відсотками було здійснено відповідно до погоджених умов (3,5 % на місяць).

Крім того, станом на дату підписання заяви 11 травня 2021 року заборгованість у відповідача перед банком була відсутня, що підтверджується наданими до позову розрахунком боргу та випискою по рахунку.

Звертає увагу, що в тексті постанови Великої Палати Верховного Суду України від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17-ц зазначено, що доказом погодження умов кредитування про сплату процентів є зазначення відповідних умов в підписаній позичальником заяві. Наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки є підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надав.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Перш за все, слід вказати на те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку перегляду не підлягає.

Представником позивача рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні відсотків за кредитним договором, а тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду лише в цій частині.

Судом встановлено, що13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у «ПриватБанку»/а.с.25/.

11 травня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка, відсотків річних (42% річних) - для карт Універсальна. У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг /а.с. 15-24/.

Також 11 травня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, визначено основні умови користування, процентна ставка (42% річних), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (84%) /а.с. 27-29/.

Відповідно до довідки про надані картки відповідачем отримано кредитні картки: «Універсальна» № НОМЕР_1 від 13 липня 2015 року з терміном дії до 03/19; № НОМЕР_2 від 28 січня 2019 року з терміном дії до 08/22; № НОМЕР_4 від 11 травня 2021 року з терміном дії до 05/25 /а.с. 14/.

У наданій довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 міститься інформація про зміну кредитного ліміту /а.с. 13/.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 13 липня 2015 року вбачається, що станом на 23 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 36299, 42 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8855, 24 грн - заборгованість за простроченими відсотками /а.с. 5-12/.

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 13 липня 2015 року по 30 серпня 2023 року /а.с. 89-115/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованість за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Однак колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наведених обставин вбачається, що 13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у «ПриватБанку», в якій були відсутні положення щодо визначення процентної ставки.

Однак, 11 травня 2021 року ОСОБА_1 також підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка, відсотків річних (42% річних) - для карт Універсальна, та викладені Умови та правила надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, визначено основні умови користування, процентна ставка (42% річних), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов'язання щодо повернення кредиту (84%).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечення щодо підписання відповідачем даної заяви від останнього ні до суду першої інстанції ні до апеляційної не надходили.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 13 липня 2015 року вбачається, що станом на 23 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 36299, 42 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, і вказана заборгованість виникла з 12 липня 2021 року та 8855, 24 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 13 липня 2015 року по 30 серпня 2023 року.

Отже, після 11 травня 2021 року між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору.

Позивачем прийняті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором були виконані своєчасно і повністю.

Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Також з розрахунку заборгованості та виписки вбачається, що заборгованість відповідача перед Банком виникла вже після підписання ним заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг 11 травня 2021 року.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», та не довів відсутність заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за договором №б/н від 13 липня 2015 року в розмірі 8855,24 грн.

За таких обставин, доводи наведені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження.

Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками - підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ КБ «ПриватБанк» за подання позовної заяви було сплачено судовий збір в розмір 2684,00 грн, судом першої інстанції було стягнуто з відповідача на користь позивача 2157,67 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками також підлягають задоволенню, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 526,33 грн.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн. А разом 4552,33 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8855,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви - в розмірі 526,33 грн, за подання апеляційної скарги - в розмірі 4026,00 грн, а всього - 4552,33 грн.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук