ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/4264/23

Головуючий у першій інстанції Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/820/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Бараненка С.М. від 20 березня 2024 року, місце ухвалення рішення - смт Козелець, дата складання повного тексту рішення 25 березня 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Акціонерене товариство ТАСКОМБАНК звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 23.06.2021 року між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №. Відповідно до п.1.1. укладеного кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п.1.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5483370, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.2.2. кредитного договору, цей договір, паспорт кредиту № 5483370 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ ФК ЦФР, складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов паспорту кредиту №5483370 та кредитного договору № від 23.06.2021 року, позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 93 593 грн.; строк користування - 36 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п.4 паспорта кредиту). Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Відповідно до п.5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ ФК ЦФР, позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту №5456682 (п.4), отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. За доводами позивача, права вимоги за кредитним договором були відступлені АТ ТАСКОМБАНК на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.06.2021 року, з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги до договору про відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості. За доводами позивача, дана інформація є відомою для боржнику. Разом із тим, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Позивач стверджує, що станом на 07.08.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № від 23.06.2021 року, становить 136 424 грн. 03 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 83 194 грн. 84 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 12 грн. 69 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 53 216 грн. 50 коп. За даних обставин, у зв`язку із грубим порушенням відповідачем умов кредитного договору № від 23.06.2021 року, а також норм чинного законодавства, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 136 424 грн. 03 коп., яка складається з: 83 194 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі, прострочена), 12 грн. 69 коп. - заборгованість по річних процентах (в тому числі, прострочена), 53 216 грн. 50 коп. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі, прострочена). Також позивач ставив питання про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн.

Заочним рішенням Козелецького районного Чернігівської області від 20.03.2024 року позов АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ТАСКОМБАНК заборгованість за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 83 207 грн. 53 коп., яка складається з: 83 194 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 12 грн. 69 коп. - заборгованість по річних процентах (в тому числі прострочена). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ТАСКОМБАНК судові витрати в розмірі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі АТ ТАСКОМБАНК просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ ТАСКОМБАНК в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року ухвалено при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції однобічно та формально підійшов до дослідження та аналізу наявних письмових доказів у справі, не здійснив достатню перевірку належності наданих доказів та безпідставно відмовив позивачу у значній частині позовних вимог. В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно поданих позивачем документів, в п.2 кредитного договору № від 23.06.2021 року встановлено, що цей договір, паспорт кредиту №5483370 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ ФК ЦФР, складають єдиний кредитний договір. Строк надання кредиту - 36 місяців. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем. У паспорті кредиту №5483370, який є невід`ємною частиною кредитного договору та підписаний відповідачем, зазначено, що щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту (згідно з графіком платежів), загальний річний процент - 0,01 % від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів). Крім того, паспорт кредиту містить строк, на який надається кредит - 36 місяців та порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), помісячно, починаючи з 23.06.2021 року по 23.06.2024 року. Апелянт не погоджується із посиланням суду першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні суду першої інстанції від 20.03.2024 року на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20, відносно того, що паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору. Оскільки, паспорт кредиту №5483370 - є невід`ємною частиною кредитного договору № , про що зазначено у самому кредитному договорі, із конкретним посиланням на конкретний паспорт кредиту №5483370 та відображено у відповідній нумерації кредитного договору та паспорту кредиту. За сукупності всіх вищенаведених обставин, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по щомісячним процентам за кредитним договором.

В частині задоволення судом вимог заявленого позову, а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 83 207 грн. 53 коп., яка складається з: 83 194 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 12 грн. 69 коп. - заборгованість по річних процентах (в тому числі прострочена), заочне рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року апелянтом не оскаржується.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року у оскаржуваній АТ ТАСКОМБАНК частині, тобто, в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по щомісячним процентам в розмірі 53 216 грн. 50 коп. за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року.

В судове засідання апеляційного суду сторони даного спору, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 23.06.2021 року ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ ФК ЦФ та укладено кредитний договір № (а.с.7-8, 13). Згідно умов даного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 93 593,00 грн., строк користування - 36 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,70% від суми кредиту. Сторони кредитного договору погодили, що відповідач зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №5483370, який є невід`ємною частиною цього договору та підписаний відповідачем (а.с.9-11). Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту №5456682 (а.с.25-32).

Під час укладення кредитного договору від 23.06.2021 року відповідачем також було підписано повідомлення про відступлення прав вимог (а.с.12), згідно якого відповідач ознайомлений та згоден з відступленням прав вимоги за кредитним договором № від 23.06.2021 року на користь АТ ТАСКОМБАНК, визнає АТ ТАСКОМБАНК кредитором по кредитному договору, та зобов`язується виконувати свої зобов`язання по кредитному договору на користь АТ ТАСКОМБАНК. На підтвердження відступлення прав вимог за кредитним договором, позивачем надано копії договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, витяг з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року (а.с.17-24), згідно яких позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.06.2021 року, з усіма наступними додатками та змінами.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 23.06.2021 року, укладеного із ОСОБА_1 , станом на 07.08.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 136 424 грн. 03 коп., що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в розмірі 83 194 грн. 84 коп., заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочені) в розмірі 12 грн. 69 коп., заборгованості по щомісячних процентах - 53 216 грн. 50 коп. В узагальненій частині даного розрахунку (підсумку) заборгованості, заборгованість по щомісячних процентах в розмірі 53 216 грн. 50 коп. зазначена, як заборгованість по комісії (в тому числі прострочена) в розмірі 53 216 грн. 50 коп. (а.с.33).

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , за період з 23.06.2021 року по 07.08.2023 року (а.с.34-84), підтверджується рух коштів по рахунку відповідача.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № від 23.06.2021 року, 10.05.2023 року АТ ТАСКОМБАНК надіслало відповідачу повідомлення-вимогу №10912/70.2.1 від 09.05.2023 року (а.с.85) щодо дострокового повного повернення коштів за кредитним договором, у зв`язку із тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань.

Належних та достатніх доказів щодо виконання відповідачем своїх обов`язків перед АТ ТАСКОМБАНК за кредитним договором № від 23.06.2021 року, матеріали даної цивільної справи в собі не містять.

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року, частково задовольняючи вимоги заявленого АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні від 20.03.2024 року зазначив, що станом на день подання позовної заяви та розгляду справи в суді, відповідачем не надано до суду доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів. Кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту, даний договір є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Враховуючи викладене, оскільки не встановлено факту належного виконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, натомість встановлено, що є наявною заборгованість за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 83 207 грн. 53 коп., яка складається з: 83 194 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 12 грн. 69 коп. - заборгованість по річних процентах (в тому числі прострочена), суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № від 23.06.2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 83 207 грн. 53 коп., яка складається з: 83 194 грн. 84 коп. - заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 12 грн. 69 коп. - заборгованості по річних процентах (в тому числі прострочена). Щодо вимог про стягнення щомісячних процентів, які у розрахунку заборгованості в його підсумку визначені, як комісія (в тому числі прострочена), суд першої інстанції зазначив, що, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, до загального розміру заборгованості відповідача, станом на 07.08.2023 року, включено заборгованість за щомісячними процентами у розмірі 53 216 грн. 50 коп., які в підсумку зазначені, як заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) - 53 216 грн. 50 коп. Проте, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні від 20.03.2024 року, паспортом кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору, а саме, п.5 встановлено щомісячні проценти у розмірі 2,70 % від суми кредиту, які розраховано саме, як заборгованість по комісії на суму 53 216 грн. 50 коп. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача заборгованості по щомісячним процентам, яку позивач у підсумку вказує, як заборгованість по комісії, є необґрунтованими із вищевказаних підстав, і задоволенню не підлягають. У відповідності до статті 141 ЦПК України, судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 684 грн.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги АТ ТАСКОМБАНК відносно того, що заочне рішення суду першої інстанції від 20.03.2024 року, у оскаржуваній апелянтом частині, ухвалено при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у заочному рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції однобічно підійшов до дослідження та аналізу наявних письмових доказів у справі, не здійснив достатню перевірку належності наданих доказів та безпідставно відмовив позивачу у відповідній частині позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно поданих позивачем документів, в п.2 кредитного договору № від 23.06.2021 року встановлено, що цей договір, паспорт кредиту №5483370 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ ФК ЦФР, складають єдиний кредитний договір. Строк надання кредиту - 36 місяців. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем. У паспорті кредиту №5483370, який є невід`ємною частиною кредитного договору та підписаний відповідачем, зазначено, що щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту (згідно з графіком платежів), загальний річний процент - 0,01 % від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів). Крім того, паспорт кредиту містить строк, на який надається кредит - 36 місяців та порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), помісячно, починаючи з 23.06.2021 року по 23.06.2024 року. Апелянт не погоджується із посиланням суду першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні суду першої інстанції від 20.03.2024 року на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20, відносно того, що паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору. Оскільки, паспорт кредиту №5483370 - є невід`ємною частиною кредитного договору № , про що зазначено у самому кредитному договорі, із конкретним посиланням на конкретний паспорт кредиту №5483370 та відображено у відповідній нумерації кредитного договору та паспорту кредиту. За сукупності всіх вищенаведених обставин, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по щомісячним процентам за кредитним договором.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 ч.1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 23.06.2021 року ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ ФК ЦФ та укладено кредитний договір № (а.с.7-8, 13). Згідно умов даного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 93 593,00 грн., строк користування - 36 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,70% від суми кредиту. Сторони кредитного договору погодили, що відповідач зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №5483370, який є невід`ємною частиною цього договору та підписаний відповідачем (а.с.9-11). Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту №5456682 (а.с.25-32).

Під час укладення кредитного договору від 23.06.2021 року відповідачем також було підписано повідомлення про відступлення прав вимог (а.с.12), згідно якого відповідач ознайомлений та згоден з відступленням прав вимоги за кредитним договором № від 23.06.2021 року на користь АТ ТАСКОМБАНК, визнає АТ ТАСКОМБАНК кредитором по кредитному договору, та зобов`язується виконувати свої зобов`язання по кредитному договору на користь АТ ТАСКОМБАНК. На підтвердження відступлення прав вимог за кредитним договором, позивачем надано копії договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, витяг з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року (а.с.17-24), згідно яких позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.06.2021 року, з усіма наступними додатками та змінами.

За даних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту, даний договір є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Позивачем надано належні та допустимі докази укладення 23.06.2021 року між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та ОСОБА_1 кредитного договору №, отримання відповідачем кредитних коштів, та наявність у позивача АТ ТАСКОМБАНК права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.06.2021 року, з усіма наступними додатками та змінами.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 позову, в частині стягнення заборгованості по щомісячним процентам в розмірі 53 216 грн. 50 коп., за кредитним договором № від 23.06.2021 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог у вказаній частині, з огляду на наступне.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги статті 530 ЦК України, відповідно до яких, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Належних та достатніх доказів щодо виконання відповідачем своїх обов`язків перед АТ ТАСКОМБАНК за кредитним договором № від 23.06.2021 року, матеріали даної цивільної справи не містять.

Приписами ч.1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 23.06.2021 року, укладеного з ОСОБА_1 , станом на 07.08.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 136 424 грн. 03 коп., що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в розмірі 83 194 грн. 84 коп., заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочені) в розмірі 12 грн. 69 коп., заборгованості по щомісячних процентах - 53 216 грн. 50 коп. В узагальненій частині даного розрахунку (підсумку) заборгованості, заборгованість по щомісячних процентах в розмірі 53 216 грн. 50 коп. зазначена як заборгованість по комісії (в тому числі прострочена), у розмірі 53 216 грн. 50 коп. (а.с.33).

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на підставу відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення щомісячних процентів, суд першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні від 20.03.2024 року зазначив, що, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, до загального розміру заборгованості відповідача, станом на 07.08.2023 року, включено заборгованість за щомісячними процентами у розмірі 53 216 грн. 50 коп., які в підсумку зазначені, як заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) - 53 216 грн. 50 коп. Проте, паспортом кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору, а саме, п.5 встановлено щомісячні проценти у розмірі 2,70 % від суми кредиту, які розраховано саме, як заборгованість по комісії на суму 53 216 грн. 50 коп.

Апеляційний суд не погоджується із вищевказаними висновками суду першої інстанції, оскільки, зазначення в узагальненій частині наданого позивачем розрахунку (підсумку) заборгованості за щомісячними процентами у розмірі - 53 216 грн. 50 коп., як заборгованість по комісії (в тому числі прострочена) в розмірі 53 216 грн. 50 коп., не змінює правову природу вказаної заборгованості, яка фактично є боргом відповідача за щомісячними процентами за кредитним договором № від 23.06.2021 року, у підтвердженому належними та допустимими доказами, у розумінні приписів статей: 77,80 ЦПК України, розмірі - 53 216 грн. 50 коп.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга АТ ТАСКОМБАНК підлягає задоволенню. При цьому, заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.03.2024 року, необхідно змінити, виклавши перший, другий абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

Позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК заборгованість за кредитним договором № від 23 червня 2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 136 424 (сто тридцять шість тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 03 коп.

В іншій частині заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року, необхідно залишити без змін.

У неоскаржуваній апелянтом частині заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.03.2024 року, апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

На підставі положень статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи задоволення апеляційним судом вимог апеляційної скарги АТ ТАСКОМБАНК, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ ТАСКОМБАНК 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.137) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК - задовольнити.

Заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року - змінити, виклавши перший, другий абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

Позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК заборгованість за кредитним договором № від 23 червня 2021 року, станом на 07.08.2023 року, в розмірі 136 424 (сто тридцять шість тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 03 коп.

В іншій частині заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн., в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: