Справа № 953/5786/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Опошнян Марини Володимирівни про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Тетяна Петрівна про стягнення грошових коштів,

у с т а н о в и в:

24 червня 2024 року адвокат Опошнян М. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1163337 від 18 червня 2024 року, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т. П., в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 318 000 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3180 грн та заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Разом із позовною заявою адвокат Опошнян М. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява про забезпечення позову передана головуючому судді Демченко С.В. 27 червня 2024 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь грошових коштів за попереднім договором. Зазначила, що 05 червня 2020 року між позивачем та відповідачем, в інтересах якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 , був укладений попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т. П. За умовами вказаного договору ОСОБА_2 зобов`язався передати у власність за оплату, а ОСОБА_1 сплатити та прийняти у власність належну ОСОБА_2 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Умовами попереднього договору передбачено, що сторони домовились укласти договір купівлі-продажу не пізніше 05 грудня 2020 року за робочим місцем приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т. П. Пунктом 4 Договору передбачено, що продаж буде вчинено за 160 000 грн. Відповідно до п. 7 Договору позивач попередньо передав до укладення договору купівлі-продажу представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 159 000 грн, сума яка залишилася 1000 грн, повинна бути передана при підписанні договору купівлі-продажу. У випадку невиконання договору (відмови від укладання договору купівлі-продажу зазначеного вище об`єкту нерухомості до 05 грудня 2020 року за 160 000 грн, ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 318 000 грн.) Зазначила, що 04 листопада 2020 року позивач надіслав на адреси ОСОБА_2 , його представника - ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т. П. пропозицію, в якій пропонувалось з`явитися 04 грудня 2020 року об 11 годині 00 хвилин до вищевказаного приватного нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказану вище пропозицію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали 05 листопада 2020 року, однак жодних відповідей на вказану пропозицію не надали, у визначений час до приватного нотаріуса для укладення договору не з`явилися. Вказала, що основний договір купівлі-продажу частки житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений не був. У подальшому 02 грудня 2023 року та 25 січня 2024 року позивач направляв на адресу ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3 вимогу про виконання умов договору, зокрема п. 7 попереднього договору в частині сплати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 318 000 грн. Вказані вимоги ОСОБА_2 та його представник отримали, проте умови попереднього договору до цього часу не виконали. З урахуванням ціни даного позову є достатні підстави вважати, що відповідач може відчужити належне йому на праві власності нерухоме майно до ухвалення рішення по вказаній справі, що у свою чергу може істотно ускладнити виконання можливого рішення суду. З огляду на викладене, вважає, що наявні всі правові підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно із забороною іншим особами вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, вважаю, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить, зокрема стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за невиконання умов попереднього договору від 05 червня 2020 року у розмірі 3180 000 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення грошових коштів, тому заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно взаємопов`язаний з предметом спору.

Зі змісту попереднього договору, укладеного 05 червня 2020 року між ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т. П. вбачається, що сторони укладаючи вказаний договір, дійшли згоди про те, що ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_1 , сплатити та прийняти у власність належну ОСОБА_2 частку у праві власності на житловий будинок

АДРЕСА_2 Договору вказано, що зазначена у цьому договорі частка у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою 30 вересня 2011 року за реєстрованим № 2-1004, зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 04 жовтня 2011 року, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 05 жовтня 2011 року за № 31552249, реєстраційний номер 19486769, номер запису 28128 в книзі 1.

У заяві про забезпечення позову сторона позивача, обґрунтовуючи свої, вимоги вказує на те, що існує реальна ймовірність того, що відповідач здійснить відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна, а тому невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду на користь позивача у випадку задоволення судом позову.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд встановив, що між сторонами дійсно існує спір щодо відшкодування позивачу грошових коштів за невиконання умов попереднього договору, укладеного 05 червня 2020 року між ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т. П.

Ціна позову складає 318 000 грн.

Здійснивши аналіз та оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та враховуючи обставини, що можуть ускладнити у майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, приходжу до висновку щодо необхідності застосування в даному випадку заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно - частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зазначений захід забезпечення є пропорційним щодо ціни позову та знаходиться у прямому зв`язку з предметом позову та невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення прав позивача, а тому суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на вищевказане майно.

Крім того, забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, а саме накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно не призведе до порушення прав власника щодо володіння та користування квартирою.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Опошнян Марини Володимирівни про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Тетяна Петрівна про стягнення грошових коштів задовольнити.

Накласти арешт:

- на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою 30 вересня 2011 року за реєстрованим № 2-1004, зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 04 жовтня 2011 року, належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): м місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

Третя особа ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 ;

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Тетяна Петрівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повний текст ухвали складений та підписаний 28 червня 2024 року.

Суддя С.В. Демченко