Номер провадження: 22-з/813/275/24
Справа № 523/4865/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - Суворовська Одеська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково недійсними, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Суворовська Одеська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково недійсними.

Суворовський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 29 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково недійсними задовольнив. Визначив ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців, з дня набрання рішенням законної сили. Визнав заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 11 листопада 2014 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко Оленою Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за № 1437 частково недійсним. Визнав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2016 року, яке видано ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за № 1217, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко Оленою Миколаївною частково недійсним.

Суворовський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 09 жовтня 2023 року, з урахуванням ухвали від 19.10.2023 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6900 грн.

Одеський апеляційний суд постановою від 01.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , задовольнив частково. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково недійсними відмовив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4831,20 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , задоволено. Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Одеський апеляційний суд постановою від 01.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , задовольнив Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року скасував.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Просить поновити строк на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу в Одеському апеляційному суді та як на підставу поважності пропуску строку посилається на те, що ухвалою суду від 16.05.2024 року залишено без розгляду заяву про стягнення судових витрат, подану в інтересах ОСОБА_2 за наслідками участі в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Островська Л.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала в особистому кабінеті Електронного суду 17.06.2024 року, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Павленко А.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомленв належним чином, судову повістку отримала в особистому кабінеті Електронного суду 17.06.2024 року, що підтверджується довідкою.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Бевза К.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 17.06.2024 року, що підтверджується довідкою.

Суворовська Одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала особистому кабінеті Електронного суду 17.06.2024 року, що підтверджується довідкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Коженє вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Одеським апеляційним судом 01.04.2024 року проголошена вступна та резолютивна частини постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково недійсними.

В судовому засіданні 01.04.2024 року участь приймали представники ОСОБА_2 - адвокат Бевза К.І. та адвокат Павленко А.Л.

Останнім днем на подання заяви про стягнення витрат є 06.04.2024 року, що припадає на вихідний день, то останнім днем подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, є 08.04.2024 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2024 року ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звертався до апеляційного суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року заява ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , залишена без розгляду у зв`язку з недотриманням вимог статті 183 ЦПК України.

Повторно ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся із заявою про стягнення понесених судових витрат,яка сформована в системі Електронний суд 22.05.2024 року, що підтверджується відомостями на заяві, а тому подана с пропущенням строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В заяві про ухвалення додаткового рішення, заявник просить поновити строк на стягнення судових витрат та як на підставу поважності пропуску строку посилається на те, що ухвалою суду від 16.05.2024 року залишено без розгляду заяву про стягнення судових витрат, подану в інтересах ОСОБА_2 за наслідками участі в суді апеляційної інстанції. Мотивами повернення слугувало те, що інші сторони не сповіщені даною заявою з додатками.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) зазначено, що «з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

Положеннями ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Для поновлення строку необхідним є наведення конкретних обставин, надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації особою своїх прав.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду апеляційних скарг представником ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , в судових дебатах зазначалося про те, що буде подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

До заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу заявником додано ордер на надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги № 35/03 від 22.03.2024 року, рахунок-фактуру № 35/03-01 від 22.03.2024 року, платіжну інструкцію від 24.03.2024 року.

Однак зміст заяви про стягнення понесених судових витрат не містить обґрунтування поважних причин неподання ОСОБА_2 доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. Також в заяві не викладено обставин поважності пропуску строку на подання доказів, що підтверджують розмір зазначених судових витрат, у строк передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та не надано доказів, а підстави на які посилається заявник в своїй заяві, колегія суддів вважає не поважними причинами для поновлення строку, оскільки обґрунтування істотних перешкод чи труднощей не виконання вимог ст. 183 ЦПК України при зверненні в квітні 2024 року до суду із заявою про стягнення понесених витрат, заява не містить.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,про поновлення строку на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Оскільки клопотання про поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню тому заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про поновлення строку подання доказів відмовити.

Заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 червня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова