Справа № 288/1037/24
Провадження № 2/288/326/24
01 липня 2024 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .
На час смерті матері, вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак протягом останніх двох років перед смертю проживала разом з позивачем в АДРЕСА_2 .
Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно та позивач подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини.
Для оформлення спадщини позивачу потрібно довести ступень спорідненості із матір`ю, для цього нотаріусу необхідно надати зокрема, свідоцтво про шлюб, яке підтверджує зміну прізвища позивача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Однак, позивач цього зробити не має можливості, так як шлюб зареєстрований в 70-х роках, ще на той час РСФСР, а в подальшому він був розірваний судом у 80-х роках минулого століття, однак позивач не пам`ятає яким точно судом та в якому році.
Таким чином, позивач позбавлена можливості довести нотаріусу обставину, що являється спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4 .
Іншим спадкоємцем, після смерті матері, який прийняв спадщину, є її брат ОСОБА_3 .
Отримати копію актового запису чи виписку з нього про шлюб позивача, при якому вона змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », не має можливості, так як на даний час дипломатичні та інші відносини між Україною та Російською Федерацією припинені.
Встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання права на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , а тому вона звертається в порядку позовного провадження.
Позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється їй матір`ю.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували щодо винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до норм п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 вересня 1957 року Паволоч-Зарічанським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , запис за № 19 /а.с. 6/.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10 листопада 2023 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 392 /а.с. 7/.
Довідкою № 235 від 28 листопада 2023 року Попільнянської селищної ради Житомирської області визначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на протязі останніх двох років до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проживала без реєстрації біля своєї дочки ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . На момент її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не проживав та не був зареєстрований /а.с. 8/.
Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_4 була матір`ю позивача ОСОБА_1 . Її мати проживала в селі Голуб`ятин, останні роки до смерті, а саме до 2023 року, мати позивача проживала разом з нею в АДРЕСА_2 . В листопаді 2023 року мати позивача померла та ОСОБА_1 похоронила її. У позивача ОСОБА_1 був чоловік ОСОБА_12 , з ним вони зареєстрували шлюб в Російській Федерації, проте через деякий час вони переїхали до смт. Попільня і там проживали разом. В 1999 році чоловік позивача помер.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Пункт 1 частини 1 статті 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. В разі, коли встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, особа мають право подати позов на загальних підставах.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Таким чином, під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки, виникнення, зміну та припинення особистих немайнових, а також майнових прав фізичних осіб.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин між позивачем та її матір`ю необхідне позивачу для отримання права на спадщину після смерті матері, однак підтвердити цей факт в позасудовому порядку позивач не має можливості, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує, що встановлення факту родинних відносин їй потрібно для реалізації спадкових прав.
У справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.
Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає.
Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача, а відтак позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»; статтями 1216-1218 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-283, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник