ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/438/23

провадження № 22-ц/4809/469/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Головань А.М., Дуковський О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Адміністрація Державної прикордонної служби України,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Адміністрація Державної прикордонної служби України про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2023 року (суддя Мельничик Ю.С.).

В С Т А Н О В И В :

Звернення до суду, обґрунтування заяви

ОСОБА_1 у лютому 2023 року звернувся до Світловодського міськрайонного суду з вимогою про встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, з метою виїзду за кордон.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що він уклав шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від попереднього шлюбу ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник та всі троє дітей проживають разом в АДРЕСА_1 . Всі троє дітей перебувають на утриманні заявника. Утримання здійснюється у вигляді покриття потреб дітей, придбанні для них необхідних речей та предметів, участі у спілкуванні та вихованні.

На даний час у заявника немає законодавчої підстави для перетину кордону України для виїзду із дітьми та дружиною. Перетин державного кордону України дозволяється лише окремим категоріям чоловіків. З огляду на викладене, для отримання правової підстави для періодичного перетину державного кордону України заявник має довести факт перебування на своєму утриманні трьох дітей віком 18 років та для підтвердження своїх прав у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей.

Також заявник має намір оформити матеріальну допомогу від благодійних організацій під егідою ООН, але її можуть отримати лише деякі категорії дітей та їх батьків, а для цього заявнику необхідно встановити факт перебування трьох дітей до 18 років на утриманні.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 заявник вказаний батьком, а ОСОБА_2 вказана матір`ю. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , матір`ю вказана ОСОБА_2 , батьком вказаний ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 06.06.2024 року залучено заінтересованою особою Адміністрацію Державної прикордонної служби України. Позиція даної сторони: заявник зобов`язаний звернутися до відповідного органу до компетенції якої входить надання документів, що посвідчують факт перебування на утриманні заявника трьох неповнолітніх дітей,зокрема, орган місцевого самоврядування. У задоволенні заяви представник просив відмовити, так як заявником не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_7 перебуває на повному утриманні заявника, та в матеріалах справи відсутні докази, що батько дитини ОСОБА_8 ухиляється від утримання дитини.

Судове рішення

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Адміністрація Державної прикордонної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд дійшов висновку, що беззаперечних доказів, які б вказували на те, що батько падчерки заявника не виконує свій обов`язок щодо утримання своєї дитини, суду не надано.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2023 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги про встановлення юридичного факту задовольнити. Вказав, що суду надано достатньо доказів, за наслідком яким відсутні перешкоди задовольнити заяву.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду від 29 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

12 лютого 2024 року апеляційним судом закінчено підготовчі дії; справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду у суді апеляційної інстанції на 26 березня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

У встановленому процесуальним законом порядку сторін повідомлено про дату, час та місце призначеного на 26 березня 2024 року засідання апеляційного суду у даній справі (а.с. 115-119).

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року задоволено клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби про участь в судовому засіданні в даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Участь учасників справи в суді апеляційної інстанції

Заявник ОСОБА_9 та заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання до апеляційного суду не з`явились.

В своїй заяві, поданій до суду першої інстанції та апеляційній скарзі заявником зазначено як адресу свого місця проживання АДРЕСА_1 (а.с.2,91). Цю ж адресу зазначено як адресу проживання ОСОБА_2 .

Судові виклики направлялись судом на адресу учасників справи, проте повернулись з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.116-199).

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники справи про причини не отримання ними повісток і зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому відповідно до ст. ст.128, 131 ЦПК України, судові повістки про виклик до суду на 12 годину 00 хвилин 26 березня 2024 року вважаються врученими належним чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просив розглядати справу за його відсутності (а.с.93).

Позиція учасників справи в апеляційному суді

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Встановлені судом обставини справи

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , від 09 вересня 2017 року заявник ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтв про народження від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народились спільні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 05 жовтня 2007 року, виданого Щолковським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області матір`ю ОСОБА_5 , вказана ОСОБА_10 , батьком вказаний ОСОБА_6 (а.с.10).

Згідно довідки квартального комітету про склад сім`ї від 05 серпня 2022 року та витягів з реєстру територіальної громади від 27.07.2022 зазначено, що всі троє дітей до 18 років зареєстровані та проживають разом із батьками за адресою в АДРЕСА_1 (а.с.11)

Згідно посвідчення, виданого УПСЗН Світловодської міської ради від 21 квітня 2022 року батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та діти ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають статус багатодітної сім`ї (а.с.18).

Згідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок та земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1 належить заявнику ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2020 року (а.с.25-27).

Згідно наданої суду податкової декларації заявник працює ФОП та отримує зарплатню, якої вистачає на задоволення всіх трьох потреб дітей та дружини.

Згідно заяви заінтересованої особи, ОСОБА_2 підтверджує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають та перебувають на утриманні її чоловіка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до акту про фактичне проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 , де на підставі свідчень мешканців будинків складено акт про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають разом з ОСОБА_1 з грудня місяця 2020 року та по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 (а.с.29).

Згідно довідки спортивної школи за № 64 від 04.11.2022 заявник займається вихованням ОСОБА_8 , приводить її на заняття та забирає після занять, приймає активну участь придбанні спортивного інвентарю для ОСОБА_11 та надавав фінансову допомогу для участі дитини у змаганнях різного рівня, надавав постійну благодійну допомогу для спортивної школи, де тренується ОСОБА_11 та розвиток спортивної гімнастики (а.с.30).

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви апеляційного суду

Звернення до суду подано з метою встановлення юридичного факту, на підставі якого заявник матиме змогу перетнути кордон, виїхати за кордон.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів, які підтверджують заявлені вимоги.

Колегія суддів погоджується з даним висновком.

Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактомсмерті батьків.

Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин:

- такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання;

- вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник являється вітчимом ОСОБА_8 .

Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України).

Матеріали справи свідчать про те, що падчерка заявника має рідного батька - ОСОБА_6 , який не залучений до участі в справі, хоча заявлені вимоги безпосередньо стосуються його прав та обов`язків. Суду не надано переконливих доказів щодо не утримання ним своєї дитини.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що батько ОСОБА_11 не виконує свій обов`язок щодо утримання дочки.

Заявником не надано будь-яких даних щодо відсутності у неповнотіьньої ОСОБА_8 рідних діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ж неможливості належного з їх боку утримання дитини.

Також колегія суддів звернула увагу, що в свідоцтві про народження дівчинки матір`ю вказана ОСОБА_12 , а в свідоцтві про шлюб з ОСОБА_1 значиться ОСОБА_13 , не надано суду черговості документів про зміну прізвища. В свідоцтві про народження ОСОБА_8 матір ОСОБА_12 значиться громадянкою росії, набуття українського громадянства суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на абсолютно обґрунтованого висновку про недоведеність факту перебування на утриманні заявника трьох дітей. Сам факт проживання дитини в сім`ї з вітчимом, не є беззаперечним доказом його утримання, доведеності того, що рідний батько не застосовує чи не застосував заходи забезпечення доньки.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом першої інстанції правильно акцентовано увагу, що статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Визначальним фактором є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей, відповідно сторона має довести, що інших утримувачів дитини, зокрема батька дитини, немає, тобто забезпечення іншими особами не здійснюється.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що визначені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, подану у даній справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

У відповідності до 141 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.Л. Дуковський