Справа № 523/9088/21
Провадження №2/523/2202/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Головний сервісний центр МВС України. про визнання права власності щодо предмету застави за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на автомобіль Мерседес Бенц Е 200 державний номерний знак НОМЕР_1 , з підстав невиконання відповідачем умов договору позики, яка була забезпечена вищевказаним автомобілем, та зобов`язання третю особу перереєструвати право власності на вказаний автомобіль на позивача.

Позов мотивується тим, що 20.11.2020 року між сторонами був нотаріально посвідчений договір позики, предмет позики 3000 доларів США, забезпеченням позики є автомобіль Мерседес Бенц Е 200 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , представником якого є позивач згідно довіреності від 09.11.2020 року і яка надає ОСОБА_2 право на укладення правочинів позики та застави транспортного засобу.

Підтвердженням отримання позики ОСОБА_2 є розписка від 20.11.2020 року.

Договором визначено строк повернення позики 10.04.2021 року.

В зазначений строк відповідач своє зобов`язання не виконав, на вимогу позивача перереєструвати предмет застави передав позивачу автомобіль, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але від переоформлення ухиляється.

Відповідач у підготовчому засіданні заявив про наявність мирової угоди, в інші засідання не з`являвся, причини неявки не повідомляв.

Позивач та представник позивача у підготовчому засіданні заявили про наявність мирової угоди, в інші засідання не з`являлися, причини неявки не повідомляли.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник третьої особи заперечував проти задоволення позову з підстав порушення порядку перереєстрації транспортних засобів.

Судом встановлено:

09.11.2020 року ОСОБА_3 надав довіреність ОСОБА_2 на право експлуатації та розпорядження автомобілем Мерседес Бенц Е 200 державний номерний знак НОМЕР_1 , з правом передання в заставу(а.с.11).

Автомобіль Мерседес Бенц Е 200 державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.03.2019 року (а.с.10).

Договір позики від 20.11.2020 року укладено між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 у простій письмовій формі, предмет позики 3000 доларів США, строк позики до 10.04.2021 року, забезпеченням позики є автомобіль Мерседес Бенц Е 200 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , місцем виконання умов договору є Суворовський район м.Одеси (а.с.12) .

Розпискою від 20.11.2020 року підтверджено отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 3000 доларів США.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого заставою зобов`язання.

Договір про задоволення вимог заставодержателя, яким також вважається відповідне застереження в договорі застави, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет застави відповідно до цього Закону.

Визначений договором спосіб задоволення вимог заставодержателя не перешкоджає заставодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет застави.

Договір про задоволення вимог заставодержателя або відповідне застереження в договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу заставодержателю права власності на предмет застави у рахунок виконання основного зобов`язання; право заставодержателя від свого імені продати предмет застави будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу заставодержателю права власності на предмет застави в позасудовому порядку, так і надання заставодержателю права від свого імені продати предмет застави як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог заставодержателя чи застереження в договорі застави на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому необхідно врахувати, що положення Закону України «Про заставу» не містять можливості визнання права власності на предмет застави за заставодержателем за рішенням суду.

Заставодержатель може задовольнити забезпечену заставою вимогу шляхом набуття права власності на предмет застави.

Правовою підставою для реєстрації права власності заставодержателя на майно, яке є предметом застави, є договір про задоволення вимог заставодержателя або відповідне застереження в договорі застави, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу заставодержателю права власності на предмет застави в рахунок виконання основного зобов`язання.

Тобто для реалізації заставодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку заставодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Таким чином, передача заставодержателю права власності на предмет застави є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог заставодержателя шляхом визнання права власності на предмет застави - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Зазначене застереження відсутнє в п.5.1 Договору позики.

До того ж, з урахуванням вимог статей 328, 392, 590,591 ЦК України, положень Закону України «Про заставу» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на нього заставодержателем.

Отже, враховуючи позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Головний сервісний центр МВС України. про визнання права власності щодо предмету застави за договором позики.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2024 року.

Суддя