ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6834/24 Справа № 201/6327/23 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кок С.А. на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової і не майнової (моральної) шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаються на те, що їм на підставі договору дарування від 16 лютого 2022 року належить 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , є на підставі договору дарування від 07 грудня 2016 року ОСОБА_1 .. Відповідачка в своїй частині вказаного будинку фактично не мешкає, неналежним чином утримує належну їй частку в житловому будинку, дана частина перебуває в занедбаному стані. Фактично в утриманні житла участь не бере, не проводить своєчасно ремонтні роботи для підтримання своєї частки в жилому стані. Через це почала руйнуватися частина будинку, що належить і позивачам.

В зв`язку з цим було проведено експертне будівельно-технічне дослідження: відповідно до висновку № 22 від 17 грудня 2022 року будинок складається із двох квартир: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 99.3 кв. м., в тому числі житловою 46.6 кв. м.. яка є відокремленою групою приміщень. Квартири розділяються між собою внутрішніми суміжними перегородками, шириною 125 мм.. Житловий будинок, літ. «А-1» та прибудови знаходяться у спільній частковій власності. Будинок має єдиний фундамент, єдині несучі стіни, загальне перекриття та загальне покриття даху азбестоцементними листами по дерев`яних кроквах. Під приміщеннями 1-3 (кв. АДРЕСА_3 ) та прим. 2-5 (кв. АДРЕСА_1 ) в будинку «А-1» розміщено погреб, літ. «П/Да/і, а.А/1». При досліджені житлового будинку літ «А-1», прибудови, літ. «А1-1», «А2-1», прибудови, літ. «аі-і» експертом були встановлені наступні пошкодження: в будинку «А-1» та прибудові «А1-1» нерівномірне просідання фундаменту, руйнування оздоблювального шару цоколя та стін фасаду, викривлення горизонтальних ліній цоколя, тріщини на всю висоту будівлі, відшарування штукатурки на стінах фасаду: в місці примикання прибудови «аі-і» до будинку наскрізні тріщини, помітне відхилення стіни від вертикалі, подвір`я занедбане, заросло чагарниками, тріщини в місцях примикання віконних коробок до стін, частина приборів пошкоджена, частково відсутнє остіклення вікон. Покрівельне покриття із азбестоцементних листів має протікання і просвіти в окремих місцях, ушкодження і відрив листів від обрешітки, латки із покрівельного заліза, викривлення сталевих жолобів, присутня сильна іржа на настінних металевих жолобах, ушкодження мілких елементів у місцях примикань до виступаючих частин (димової труби). В результаті природних опадів (сніг, дощ), через ушкоджене покрівельне покриття, волога постійно проникає в приміщення будинку та прибудов, літ. «А 1 -1», «А2-1», літ. «аі-і», що призводить до просідання та руйнування перекриття, порушенню його горизонтальності, утворенню тріщин та відставання шару штукатурки від поверхні стель в будинку (кв. АДРЕСА_3 ). В результаті незадовільного стану покрівельного покриття в будинку та прибудовах в кв. АДРЕСА_3 під час дощу, волога, через щілини в даху, через перекриття, по суміжній

перегородці між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_1 проникає в квартиру АДРЕСА_1 , в будинку АДРЕСА_1 , про що у квартирі АДРЕСА_1 свідчать руді плями на стелях, тріщини в карнизах та у кутках приміщень, шпалери відстали від поверхні стін з штукатуркою. Від постійної вологості у приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5 кв. АДРЕСА_1 , уражені гнилизною підлоги, присутні щілі в місцях примикання плінтусів до підлог.

Відповідно до висновку № 22 експертного оціночно-будівельного дослідження від 17 грудня 2022 року вартість ремонту в розмірі, необхідному та достатньому, для відновлення нормального стану квартири АДРЕСА_1 та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням будівельних матеріалів, складає: 764 197,92 грн.. У зв`язку з цим, як стверджують позивачі, є всі підстави для стягнення вказаної суми з відповідача на їх користь.

Також з метою не допущення в подальшому руйнування будинку необхідно зобов`язати відповідача привести свою частину будинку в належний стан з метою усунення протікання та руйнування фундаменту - адже це прямий обов`язок власника утримувати будинок в належному стані та не завдавати шкоди співвласникам.

Крім того, їм завдана моральна шкода. Моральна шкода, завдана позивачам в результаті незаконних дій відповідача полягає у наступному: порушення нормального життєвого ритму через необхідність численних звернень до різних органів та осіб з метою з`ясування вартості робіт по відновленню, складання різних документів, та ін.; постійні нервові переживання та стреси, які позивачі відчувають через постійні затоплення, протікання, руйнування в будинку; переживання через неможливість нормально користуватися будинком без побоювання, що може обвалитися стеля та відпасти кусок стіни.

Таким чином позивачі вважають, що безвідповідальне ставлення відповідачки до своєї власності, прав та охоронюваних законом інтересів позивачів (не проведення ремонту і інш.) призвело порушені їх права, їм завдана значна матеріальна і моральна шкода. Вважають винними у вказаному саме відповідача. В добровільному порядку відповідач не бажає відновити первісне становище своєї квартири (частини будинку) і відшкодувати будь-яку завдану позивачу шкоду. Просили стягнути з відповідача матеріальну і моральну шкоду, судові витрати, задовольнивши позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 764 197,92 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5 000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 5 000 грн..

Зобов`язано ОСОБА_1 відремонтувати за свій рахунок покрівельне покриття та укріпити фундамент належної їй 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору дарування № 2782 від 07 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_3 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 13 420 грн. та витрати на оплату експертного дослідження в сумі 10 746 грн. 12 коп., а всього 24 166 грн. 12 коп..

В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що справа розглянута за відсутності відповідачки ОСОБА_1 , не повідомленої належним чином про дату, час і місце судового засідання. Суд першої інстанції належним чином не повідомляв ОСОБА_1 про дату, час і місце засідань, чим позбавив відповідача права на судовий захист.

За оскаржуваним судовим рішенням позивачі мають стягнути з відповідачки кошти для відновлення нормального стану житлового будинку, літ. "А-1", розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в цілому, незважаючи на те, що 1/2 частина цих витрат мають бути понесені позивачами як співвласниками у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна.

Суд першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм статей 358 та 360 ЦК України дійшов помилкових висновків про законність та обґрунтованість позовних вимог, в тому числі в частині зобов`язання ОСОБА_1 відремонтувати за свій рахунок покрівельне покриття та укріпити фундамент належної їй частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 заперечує заподіяння шкоди та обставини пошкодження у приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5 кв. АДРЕСА_4 внаслідок проникнення вологи через покрівлю.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачами вживались заходи для повідомлення відповідача про створення та прибуття комісії для складання акту залиття та про відмову відповідача приймати участь у зазначеному обстеженні. Якщо всупереч установленим нормам відповідач не брав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків не є достовірними.

Крім того експерт описав факт самовільного будівництва прибудови з боку позивачів, за яким було втручання в елементи даху та покрівлю, оскільки частина будинку була збільшена заввишки, однак не дав належної оцінки цьому факту, який сам і встановив. Вважає, що однією із причин затікання стіни стався саме самовільні будівельні роботи позивачів або попередніх власників нерухомості. У контексті наведеного висновок № 22 експертного оціночно-будівельного дослідження від 17 грудня 2022 року не є належним та допустимим доказом у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення. Вважає, що позивачами доведено позовні вимоги. Відповідач же своїх заперечень, які б спростовували висновки експерта, не надав.

В судове засідання з`явилися представники ОСОБА_1 адвокати Кок С.А. та Андрієнко С.Л. , та передставник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Черкавський Ю.С..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що справу було розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що повістка на 10 липня 2023 року надавалася позивачам для її відправлення відповідачеві та була відправлена на адресу АДРЕСА_1 і повернута до суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній».

Між тим, згідно інформації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

На 18 серпня 2023 року повістка направлялася на дві адреси та повернулася з відміткою «адресат не знайдений» за адресою: АДРЕСА_1 .

На 14 вересня 2023 року повістка направлена на адресу АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 повернулися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»( а.с.116,118т.1).

Таким чином доказів належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять, справу було розглянутоза відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду спарви, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого не виконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 16 лютого 2022 року є власниками 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини зазначеного будинку на підставі договору дарування від 07 грудня 2016 року є ОСОБА_1 .

Сторони є співвласниками будинку і кожний із співвласників відповідно до закону зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинку, відповідно до їх часток у спільній частковій власності, а у разі відмови брати участь у відповідних витратах, інші співвласники мають право стягнути їх в судовому порядку.

ОСОБА_1 є власником 1/2 частини спірного будинку, а тому разом із позивачами повинна виконувати обов`язок по утриманню майна згідно своєї частки.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що відповідачка в своїй частині будинку фактично не мешкає, в утриманні житла участь не бере, не проводить своєчасно ремонтні роботи для підтримання своєї частки в жилому стані, що призводить до руйнування і належної їм частини будинку. На підтвердження своїх позовних вимог надали висновок №22 експертного оціночно-будівельного дослідження від 12 грудня 2022 року, проведеного на їх замовлення, на вирішенні якого було поставлено питання визначити об`єм пошкодженого майна в квартирі АДРЕСА_6 та вартість ремонту в розмірі, необхідному та достатньому для відновлення нормального стану вказаної квартири та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами в цілому, що виникли в результаті неналежного утримання суміжної половини будинку (кв. АДРЕСА_3 ).

За висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 22 від 17 грудня 2022 року житловий будинок, літ. «А-1» та прибудови знаходяться у спільній частковій власності. Будинок має єдиний фундамент, єдині несучі стіни, загальне перекриття та загальне покриття даху азбестоцементними листами по дерев`яних кроквах. Під приміщеннями 1-3 (кв. АДРЕСА_3 ) та прим. 2-5 (кв. АДРЕСА_1 ) в будинку «А-1» розміщено погреб, літ. «П/Да/і, а.А/1».

При досліджені житлового будинку літ «А-1», прибудови, літ. «А1-1», «А2-1», прибудови, літ. «а1-1» експертом були встановлені наступні пошкодження: в будинку «А-1» та прибудові «А1-1» нерівномірне просідання фундаменту, руйнування оздоблювального шару цоколя та стін фасаду, викривлення горизонтальних ліній цоколя, тріщини на всю висоту будівлі, відшарування штукатурки на стінах фасаду: в місці примикання прибудови «аі-і» до будинку наскрізні тріщини, помітне відхилення стіни від вертикалі, подвір`я занедбане, заросло чагарниками, тріщини в місцях примикання віконних коробок до стін, частина приборів пошкоджена, частково відсутнє остіклення вікон. Кровельне покриття із азбестоцементних листів має протікання і просвіти в окремих місцях, ушкодження і відрив листів від обрешітки, латки із покрівельного заліза, викривлення сталевих жолобів, присутня сильна іржа на настінних металевих жолобах, ушкодження мілких елементів у місцях примикань до виступаючих частин (димової труби).

В результаті природних опадів (сніг, дощ), через ушкоджене покрівельне покриття, волога постійно проникає в приміщення будинку та прибудов, літ. «А 1 -1», «А2-1», літ. «а1-1 », що призводить до просідання та руйнування перекриття, порушенню його горизонтальності, утворенню тріщин та відставання шару штукатурки від поверхні стель в будинку (кв. АДРЕСА_3 ).

В результаті незадовільного стану покрівельного покриття в будинку та прибудовах в кв. АДРЕСА_3 під час дощу, волога, через щілини в даху, через перекриття, по суміжній перегородці між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_1 проникає в квартиру АДРЕСА_1 , в будинку АДРЕСА_1 , про що у квартирі АДРЕСА_1 свідчать руді плями на стелях, тріщини в карнизах та у кутках приміщень, шпалери відстали від поверхні стін з штукатуркою. Від постійної вологості у приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5 кв. АДРЕСА_1 , уражені гнилизною підлоги, присутні щілі в місцях примикання плінтусів до підлог.

Можливо припустити, що на конструктивні елементи житлового будинку, літ.»А-1» прибудови, літ. «а1-1», прибудови літ. «А2-1» та на будівлі в цілому, що розташовані по АДРЕСА_1 , негативно впливає проникнення вологи по суміжних перегородках між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_1 через незадовільний стан даху та перекриття в кварирі АДРЕСА_3 , що призводить до втрати технічних експлуатаційних характеристик будівель, як в кв. АДРЕСА_3 так і в кВ. АДРЕСА_1 , та погіршенню їх санітарних умов.

Вартість ремонту в розмірі, необхідному та достатньому для відновлення нормального стану квартири АДРЕСА_1 та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням будівельних матеріалів, складає: 764 197,92 грн.: 143 346,70 грн + 620 851,22 грн = 764 197,92 грн, де 143 346,70 грн. - вартість оздоблювальних ремонтно-будівельних робіт (опоряджувальні роботи), з врахуванням будівельних матеріалів, які необхідно виконати в приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5, розташованих в будинку АДРЕСА_6 , 620 851,22 грн. - вартість ремонтно-будівельних робіт (загальнобудівельні роботи), з врахуванням будівельних матеріалів, які необхідно виконати для відновлення

нормального стану житлового будинку, літ. «А-1», розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 22 від 17 грудня 2022 року зазначено, що можливо припустити, що на конструктивні елементи житлового будинку, літ.»А-1» прибудови, літ. «а1-1», прибудови літ. «А2-1» та на будівлі в цілому, що розташовані по АДРЕСА_1 , негативно впливає проникнення вологи по суміжних перегородках між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_1 через незадовільний стан даху та перекриття в кварирі АДРЕСА_3 , що призводить до втрати технічних експлуатаційних характеристик будівель, як в кв. АДРЕСА_3 так і в кВ. АДРЕСА_1 , та погіршенню їх санітарних умов. Таке припущення не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження позовних вимог.

Крім того, на вирішенні експерта було поставлено лише одне питання про визначення об`єму пошкодженого майна в квартирі АДРЕСА_6 та вартості ремонту в розмірі, необхідному та достатньому для відновлення нормального стану вказаної квартири та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами в цілому, що виникли в результаті неналежного утримання суміжної половини будинку (кв. АДРЕСА_3 ).

Експретом була взагалі визначена вартість ремонту в розмірі, необхідному та достатньому для відновлення нормального стану квартири АДРЕСА_1 та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням будівельних матеріалів, складає: 764 197,92 грн.: 143 346,70 грн + 620 851,22 грн = 764 197,92 грн, де 143 346,70 грн. - вартість оздоблювальних ремонтно-будівельних робіт (опоряджувальні роботи), з врахуванням будівельних матеріалів, які необхідно виконати в приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5, розташованих в будинку АДРЕСА_6 , 620 851,22 грн. - вартість ремонтно-будівельних робіт (загальнобудівельні роботи), з врахуванням будівельних матеріалів, які необхідно виконати для відновлення нормального стану житлового будинку, літ. «А-1», розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Проте питання щодо того, що ремонт в розмірі, необхідному та достатньому для відновлення нормального стану квартири АДРЕСА_1 та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами є необхідним саме в результаті винних дій відповідача, експертом не вирішувалося і доказів того, що саме в результаті бездіяльності відповідача будинок вцілому і зокрема квартира АДРЕСА_1 потребують ремонту саме в такому обсязі, як визначено експретом, не надано.

Також експертом зазначено, що в результаті незадовільного стану покрівельного покриття в будинку та прибудовах в кв. АДРЕСА_3 під час дощу, волога, через щілини в даху, через перекриття, по суміжній перегородці між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_1 проникає в квартиру АДРЕСА_1 , в будинку АДРЕСА_1 , про що у квартирі АДРЕСА_1 свідчать руді плями на стелях, тріщини в карнизах та у кутках приміщень, шпалери відстали від поверхні стін з штукатуркою. Від постійної вологості у приміщеннях 2-3, 2-4, 2-5 кв. АДРЕСА_1 , уражені гнилизною підлоги, присутні щілі в місцях примикання плінтусів до підлог.

Між тим, не встановлено коли мало місце залиття квартири АДРЕСА_1 , в яких конкретно місцях та якою площею, відповідних актів, в яких би було зафіксовано місце залиття не надано, не встановлено час виникнення пошкоджень. Також не підтверджено належними та допустимими доказами необхідність проведення ремонту та робіт саме в такому обсязі, як зазначено експертом, чи потребувалось проведення ремонтних робіт саме в такому обсязі після залиття квартири АДРЕСА_1 , а не з інших причин.

З урахуванням зазначеного позивачами не доведено належними та допустимими доказами обставин завдання шкоди, розміру матеріальної шкоди, спричиненої бездіяльністю відповідача, яка підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із пошкодженнями в квартирі АДРЕСА_1 та житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами, не доведено, що саме результаті неналежного утримання належної відповідачеві частки будинку руйнується частина будинку, що належить позивачам.

Згідно пункту 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтаке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Незважаючи на те, що чинним законодавством встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, останні наділені правом здійснювати захист своїх прав та інтересів шляхом подання заперечень, апеляційних скарг тощо, тобто вживати заходи, спрямовані на спростування такої презумпції.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилалася на те, що мали місце прибудови з боку позивачів, за яким було втручання в елементи даху та покрівлю, оскільки частина будинку була збільшена заввишки, тому однією із причин затікання стіни стали саме самовільні будівельні роботи позивачів або попередніх власників нерухомості. Зазначені обставини нічим не спростовані.

Відповідно до ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню, оскільки позивачами не наведено обгрунтування чим спричинена моральна шкода і яка саме, та ненадано жодного доказу заподіяння такої шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Представником позивачів в суді апеляційної інстанції заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості провести експертне дослідження поза межами судового засідання, яке було відхилено. Оскільки клопотання про призначення експертизи в судових засідання суду першої інстанції та апеляційної інстанції представником позивачів не заявлялося, не дивлячись на те, що справа тривалий час перебувала в провадженні суду.

За встановлених обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачами не доведено факт спричинення їм матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки апеляційним судом встановлено невідповідність висновків суду обставинами справи, то є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції ,то є підстави для зміни розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 20130 грн., що підтверджується квитанцією про сплату. Так як апеляційна скарга задоволена, то з позивачів на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір по 10065 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кок С.А. задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової і не майнової (моральної) шкоди, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 10065 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Судді: