Ухвала

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 953/14727/20

провадження № 61-5297ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу в частині оскарження ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимов Микола Ігорович, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимов М. І., подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, повний текст якої складено 8 березня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Максимов М. І., залишено без руху та надано десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказану касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимов М. І., подав до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і заявляє клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції участі не брали, копію оскаржуваної постанови представник отримав 11 березня 2024 року.

На підтвердження зазначеного надав скріншоти електронної поштової скриньки в підсистемі «Електронний суд».

Касаційний суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин ОСОБА_1 на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення справи за встановленою процедурою.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодопитання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 7 червня 2018 року у справі № 725/5551/16-ц та від 5 грудня 2018 року у справі № 740/4069/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що він є особою з інвалідністю I групи.

На підтвердження зазначеного надано копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 1 березня 2019 року та копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 2 жовтня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 встановлено І групу інвалідності з 1 березня 2019 року довічно.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в силу закону звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд не вирішує відповідне клопотання заявника.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену

пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Так, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року позов задоволено.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 шляхом відновлення первісного стану приміщень:

зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 забезпечити вільний доступ до кухні № 9 та ванної кімнати № 10 із загального коридору № 1 через приміщення коридору № 5, забезпечити можливість вільно та доступно користуватися вказаними приміщеннями, зберігати особисті речі - кухонне обладнання на кухні № 9; не перешкоджати ОСОБА_2 встановити газову плиту з підключенням до газопроводу у приміщенні № 9 та умивальника, не перешкоджати користуватися ванною кімнатою № 10 , не перешкоджати встановленню електроосвітлення та електропроводки до місць загального користування, демонтувати перегородку у приміщенні вбиральні № 11, демонтувати перегородку та душ, що знаходиться в частині приміщення вбиральні № 11.

Зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати тамбурні металеві двері у приміщенні коридору № 1 та № 5, які перешкоджають доступу з приміщення коридора № 1 через приміщення коридору № 5 до приміщення кухні № 9 та приміщення ванної кімнати № 10.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 встановити газову плиту з підключенням її до газопроводу у приміщенні кухні № 9, встановити умивальник, користуватися ванною кімнатою № 10, встановити електроосвітлення та електропроводки у місцях загального користування.

Зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 приміщенням № 12 шляхом поновлення його у первісний стан - демонтувати у приміщенні № 12 душову кабіну, кухонне та газове обладнання та зобов`язати не чинити перешкод у приміщенням № 12;

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні приміщенням № 2, надати вільний доступ до вказаного приміщення.

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 637 грн у відшкодування судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках

(пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року до закінчення перегляду судових рішень в касаційному порядку, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вказаною постановою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження в частині оскарження ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимов Микола Ігорович, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 953/14727/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимов Микола Ігорович, про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська