КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 372/2087/24
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

28 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., перевіривши виконання вимог статей 352, 354, 356 ЦПК України за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року заяву задоволено. Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року.

На вказане рішення 3 червня 2024 року Міністерство оборони України через електронний кабінет системи «Електронний суд» подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

7 червня 2024 року матеріали справи витребуванні із Обухівського районного суду Київської області.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 20 червня 2024 року.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) (пункт 3).

У порушення вказаної норми процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено всіх учасників справи, зокрема заявників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх місце проживання.

Отже, скаржнику необхідно скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України та направити даний текст апеляційної скарги до Київського апеляційного суду та іншим учасникам справи відповідно до положень частини 4 статті 356 ЦПК України та статті 43 ЦПК України, надавши апеляційному суду відповідні докази.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

У підтвердження своїх повноважень на представництво Міністерства оборони України до апеляційної скарги ОСОБА_4 додає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де керівником зазначено Умєрова Р.Е. ; довіреність від 7 листопада 2023 року, якою Умєров Р.Е. уповноважує Вельму І.О. представляти інтереси Міністерства оборони України з правом передоручення, та довіреність від 8 листопада 2023 року, якою Вельма І.О. уповноважує, в порядку передоручення, Завальнюк Ж.В. представляти інтереси Міністерства оборони України.

Частина 3 статті 58 ЦПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Відтак, повноваження особи, яка в порядку самопредставництва здійснює представництво інтересів юридичної особи, визначаються законом, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), а не довіреністю.

Враховуючи вищевикладене, приєднана до апеляційної скарги довіреность у порядку передоручення не підтверджує повноваження Завальнюк Ж.В. представляти інтереси Міністерства оборони України в порядку самопредставництва відповідно до ст. 58 ЦПК України.

Таким чином, Завальнюк Ж.В. необхідно надати апеляційному суду документи, які підтверджують її повноваження на представлення Міністерства оборони України у апеляційному суді, передбачені ст. 58 ЦПК України

У поданій апеляційній скарзі Міністерство оборони України заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що Міністерство оборони України є бюджетною установою, оплата судового збору здійснюється структурним підрозділом - Департаментом фінансів Міністерства оборони України, через органи державного казначейства України, що призведе до пропущення строків подання апеляційної скарги. А тому, на момент подання апеляційної скарги надати суду платіжне доручення з відміткою органу Державної казначейської служби України в якості доказу сплати судового збору немає можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов:

1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Міністерство оборони України не є позивачем у даній справі, а відтак підстави для відстрочки сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги відповідно до вищезазначених норм відсутні.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 0940/2276/18.

Крім того, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, є вичерпним.

Отже, положення частини першої статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання відстрочення сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про відстрочення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року (справа № 0940/2276/18).

Предметом даної заяви не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому правові підстави для відстрочення Міністерству оборони України сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору при зверненні до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, становив 605,60грн і повинен був бути сплачений кожним заявником окремо ( 1 211,20грн), а відтак судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 1 816,80грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, Міністерству оборони України необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 453грн 44коп. та направити на адресу Київського апеляційного суду документ, що підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 354, 356, 364, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року залишити без руху, надавши представнику Міністерства оборони України - Завальнюк Жанні В`ячеславівні строк в п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надання документу про сплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута представнику Міністерства оборони України - Завальнюк Жанні В`ячеславівні.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя