У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

за участю:

представника скаржника - ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Черкасова Є.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс Банк", суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить:

- визнати протиправними дії начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1, які полягають у відмові скасувати арешт всього майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження: 6020220, що зареєстровано 16.06.2014 Середою Оленою Василівною , (державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43665078, виданий 13.06.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 ;

- зобов`язати начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт всього майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження: 6020220, що зареєстровано 16.06.2014 року Середою Оленою Василівною , (державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43665078, виданий 13.06.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 .

Вимоги скарги мотивовані тим, що 11.06.2024 скаржник звернувся до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту, однак, йому було відмовлено в задоволенні такої заяви про зняття арешту з огляду на те, що станом на 12.06.2024 виконавчий збір та витрати по виконавчому провадження НОМЕР_1 не стягнено.

Скаржник вважає відмову в скасуванні арешту майна неправомірною, а дії начальника органу державної виконавчої служби протиправними.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду під головуванням судді Усатової І.А.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2024 відкрито провадження за скаргою та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу в повному обсязі та просив задовольнити.

Державний виконавець проти задоволення скарги заперечував.

Представник заінтересованої особи - стягувача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань до суду не подавав.

За правилами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Розділом VII ЦПК України врегульовано судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Таким чином, законом передбачений спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій,бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VIІ ЦПК України.

У ході розгляду справи судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26.06.2013 у справі № 760/4440/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.10.2013, позов ПАТ КБ «Правекс Банк» задоволено частково та стягнено з скаржника заборгованість за кредитним договором №665-006/07Ф від 20.04.2007 в сумі 809002,23 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист №760/4440/13-ц, на підставі якого ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, в рамках якого постановою від 13.06.2014 накладено арешт на все майно ОСОБА_2 .

16.06.2014 Середою Оленою Василівною , державним реєстратором Управління державноі? реєстраціі? Головного територіального управління юстиціі? у м. Києві, м. Киі?в на підставі постанови про арешт маи?на боржника та оголошення заборони на и?ого відчуження, серія та номер: 43665078, видана 13.06.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, зареєстровано обтяження, а саме арешт на все майно скаржника (номер запису про обтяження: 6020220 (спеціальний розділ).

16.06.2016 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження НОМЕР_1 через направлення виконавчого документа до іншого відділу ДВС, матеріали якого між тим вже знищено, що не заперечується Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У подальшому, в рамках виконавчого провадження №58939615, що було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Телявським Анатолієм Миколайовичем, скаржником сплачена заборгованість за рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26.06.2013 у справі №760/4440/13-ц, на підтвердження чого до скарги також додані відповідні квитанції.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. 29.11.2019 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58939615 у зв`язку з повним виконанням рішення суду, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що постанова про арешт маи?на боржника та оголошення заборони на и?ого відчуження, серія та номер: 43665078, видана 13.06.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, яка була винесена у відношенні скаржника не скасована, останній звернувся 11.06.2024 з заявою про зняття арешту.

Однак, листом Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.06.2024 №113710 у задоволенні заяви скаржника було відмовлено з підстав не сплати виконавчого збору та витрат по виконавчому провадженню НОМЕР_1.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.

Частиною 4 ст. 59 Закону перелічено підстави, за наявності яких виконавець самостійно знімає арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини.

За положення ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, процедура стягнення виконавчого збору після передачі виконавчого документа приватному виконавцю врегульована приписами ч. 8 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Отже, встановивши факт передачі виконавчого документа приватному виконавцю, державний виконавець повинен дотримуватися вимог ч. 8 ст. 27 Закону.

Аналізуючи викладені правові норми можна зробити висновок, що виконавчий збір стягується лише один раз і не залежить від того, якими визначеними законом органами та особами здійснюється (продовжується) примусове виконання судових рішень (зокрема, державним чи приватним виконавцем). Вказані норми мають своєю метою унеможливити подвійне стягнення вказаних коштів з боржника.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №320/6215/19, логічний і цільовий способи тлумачення ч. 8 ст. 27 Закону № 1404-VIII свідчать, що у вказаному випадку її приписи мають імперативний характер і встановлюють пряму заборону стягувати (перший абзац) або продовжувати стягнення виконавчого збору (другий абзац).

Указана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди. Ця норма покликана уникнути подвійної плати боржником зазначених коштів. Тож її застосування дозволяє вирішити спір стосовно справедливості подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.

У згаданій справі, застосування ч. 8 ст. 27 Закону № 1404-VIII до спірних правовідносин надало Верховному Суду підстави зробити такий висновок: у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Таким чином, оскільки виконавче провадження НОМЕР_1 завершене та беручи до уваги, що скаржник сплатив заборгованість та витрати виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження №58939615, то суд вважає, що арешт майна боржника є протиправним та не відповідає наразі своїй меті.

Отже вказаний арешт має бути скасований так як перешкоджає скаржнику у повному обсязі реалізувати своє право щодо користування та розпорядження майном, власником якого він є.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник також просить визнати протиправними дії начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1, які полягають у відмові скасувати арешт всього майна ОСОБА_2 .

Однак, з наявних матеріалів справи не вбачається порушення начальником Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прав, свобод чи законних скаржника, а відтак дана вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов`язання органу державної виконавчої служби скасувати арешт всього майна ОСОБА_2 , що був накладений постановою від 13.06.2014 в рамках виконавчого провадження № 43665078.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України; 41 Конституції України; ст.ст. 1, 2, 15, 18, 27, 40, 56, 59, 72 Закону України «По виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс Банк" - задовольнити частково.

Зобов`язати Солом`янський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт всього майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження: 6020220, що зареєстровано 16.06.2014 Середою Оленою Василівною (державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43665078, виданий 13.06.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 .

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Усатова І.А.