Провадження № 6/204/27/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій заявник просив замінити сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні, відкритому за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19.12.2014 у справі за позовом №223/252/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.05.2007.

В обґрунтування заяви зазначено про те, що 30.12.2021 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу №225/2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 30.05.2007 року укладеним мiж АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернулось до суду із зазначеною заявою.

У судове засідання представник заявника не з`явився, разом із заявою було зазначено про розгляд справи за їх відсутності.

Боржник ОСОБА_3 , представник боржника ОСОБА_3 адвокат Коцюруба А.І. у судове засідання не з`явились, від останньої на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданих заперечень остання просила відмовити в задоволенні заяви оскільки остання суперечить нормам чинного законодавства.

Первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, проте, згідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, поданою заявою, запереченнями, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та Верховним Судом Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19.12.2014 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволені: стягнуто, солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.05.2007 року в розмірі 16916 доларів 49 центів США, що за курсом НБУ станом на 06.03.2014 року становить 159842 грн. 22 коп., з яких: кредитна заборгованості в сумі 114768 грн. 80 коп., заборгованості по процентам в сумі 39425 грн. 16 коп., пеня за прострочення сплати процентів в сумі 3628 грн. 08 коп., пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 2020 грн. 18 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» сплачений судовий збір в сумі по 799 грн. 21 коп., з кожного.

30.12.2021 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу №225/2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 30.05.2007 року укладеним мiж АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (а.с.9,16-22), що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №225/2 від 30.12.2021 року (а.с.11).

На підтвердження факту відступлення права вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заявником надано суду копію договору факторингу №225/2 від 30.12.2021 року, акт приймання - передачі прав вимоги від 30.12.2021 року.

Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу №225/2 від 30.12.2021 року, вбачається, що під №19 зазначено кредитний договір №0 від 30.05.2007 року, що укладений саме із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та договір поруки, укладений саме із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с.11).

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло всіх прав кредитора по відношенню до боржників.

Письмові заперечення представника боржника суд не приймає до уваги як безпідставні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та наявні всі підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 259, 260, 431, 433, 442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні, відкритому за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19.12.2014 у справі за позовом №223/252/14-ц.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар