Справа № 453/240/24
№ провадження 2/453/257/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Ясінського Ю.Є.
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
12 лютого 2024 року представник позивача адвокат Комарницька М.В. звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на житловий будинок, загальною площею 36,7 кв.м., (літера «А-1»), з господарською будівлею сарай (літера «Б»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування позовних вимог посилається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Либохорівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 13 від 01 грудня 2015 року.
Ще за життя ОСОБА_2 склала в користь ОСОБА_1 заповіт, який посвідчений 27 листопада 2015 року секретарем Либохорівської сільської ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_3 за реєстровим № 37, відповідно до тексту якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час.
07 грудня 2017 року позивачем було подано у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 07 грудня 2017 року заведено спадкову справу №314/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 грудня 2017 року №50181766.
Проте, Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутності документів на право власності на вище наведене майно.
Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 10 квітня 2024 року, з викликом сторін.
Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 27 червня 2024 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
До початку судового засідання представник позивача адвокат Комарницька М.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.
Представник відповідача Славської селищноїради Стрийського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак 10 квітня 2024 року представник Славської селищної ради Обухівський О.В. надіслав на адресу суду клопотання (вх.№2545) про розгляд справи у відсутності відповідача.
За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Либохорівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 13 від 01 грудня 2015 року.
Ще за життя ОСОБА_2 склала в користь позивача заповіт, який посвідчений 27 листопада 2015 року секретарем Либохорівської сільської ради Сколівського району Львівської області Веклич Д.В. за реєстровим № 37, відповідно до тексту якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Даний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №50181629 від 07 грудня 2017 року, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області.
В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_2 від 07 грудня 2017року.
Відповідно до будинкової книги домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Із технічного паспорта на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП ОСОБА_4 від 17 січня 2024 року, вбачається , що загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), який розташований по АДРЕСА_1 , становить 36,7 кв.м., з неї житлова 14,5 кв.м., та господарською будівлею сарай, що позначено згідно плану технічного паспорта відповідно літерою: «Б».
З наяваної в матеріалах справи довідки ФОП ОСОБА_4 від 17 січня 2024 року вбачається, що інформація про власника відсутня.
Згідно виписки з погосподарської книги, виданої Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_2 , загальна площа будинку 36,7 м. кв., житлова площа 14,5 м. кв. та приналежні до ньогогосподарські будівлі та споруди. №об`єкта 0095-1 2011-2015 років рахувався за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Частинами 1, 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу №314/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 грудня 2017 року №50181766. Крім того, на момент смерті спадкодавця позивач разом із нею проживав.
Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно про що свідчить лист Сколівської ДНК від 16 січня 2024 року №40/01-16.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу, та проживаючи разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними та підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим позов слід задоволити.
Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223, 1265, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, загальною площею 36,7 кв.м. (літера «А-1»), з господарською будівлею сарай (літера «Б»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Славська селищна рада Стрийського району Львівської області (місце знаходження: Львівська область Стрийський район, смт. Славське, вул. Івасюка, 10).

Суддя Ю.Є. Ясінський