137/986/24
У Х В А Л А

27.06.2024 с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Молявчика О.В. звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявник вказує, що із заявником проживає рідний брат його дружини ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІ групи безтерміново, страждає душевним захворюванням, потребує постійного стороннього нагляду та постійного підтримуючого лікування. Зазначає, що заявник відповідає вимогам законодавства щодо опікуна і має бажання стати опікуном над своїм родичем.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Стаття 2 СК України визначає учасників сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України.

Частина 4 статті 2 СК України, визначає, що Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Суд, аналізуючи зміст частини 4 статті 2 СК України дійшов висновку, що такі особи, як рідний брат дружини виділені з кола єдиних сімейних правовідносин.

При цьому суд враховує рішення Конституційного суду України № 5 рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію"та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"), визначено, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Таким чином, аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює такі питання та дає можливість стверджувати, що рідний брат дружини не віднесені законом саме до близьких родичів, і такими їх вважати підстав не має.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №130/2391/18 (номер провадження 61-1307 св19). У зазначеній справі, за аналогічних правових відносин, відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заяву було повернуто як таку, що подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Окрім того, згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 вказав адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 , а адреса проживання особи, щодо якої розглядається справа ОСОБА_2 , за наявними у справі документами: АДРЕСА_2 . Вказане свідчить про те, що заявник та особа, яку він просить визнати недієздатною проживають за різними адресами. Доказів, які б підтверджували існування такої обов`язкової умови визнання заявника членом сім`ї ОСОБА_2 , як спільне проживання, заявником до заяви не долучено. Також матеріали справи не містять доказів наявності інших вищенаведених обов`язкових умов, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_2 є членом сім`ї ОСОБА_1 .

Таким чином, із заявою про визнання фізичної особи недієздатною може звернутися вичерпне коло осіб, а саме: члени її сім`ї, близькі родичі, незалежно від їх спільного проживання, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги.

Частина 3 статті 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення заяви, поданої ОСОБА_1 , враховуючи що останній як чоловік рідної сестри особи, щодо якої розглядається справа, відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України не наділений правом звернення до суду із заявою про визнання недієздатним рідного брата його дружини ОСОБА_2 , оскільки не є членом його сім`ї чи його близьким родичем, тобто не має процесуальної дієздатності.

Керуючись ст.185, 258-261, 294, 296, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду, в силу ч.2 ст.261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:Я. С. Верещинська