ЄУН №208/568/24
Провадження №2/337/1044/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., за участю секретаря Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів направлено за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд по суті з повідомленням (викликом) сторін.

В судові засідання 07 травня 2024 року та 27 червня 2024 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Поважність причини неявки не обґрунтувала. Клопотань про відкладення розгляду, чи про розгляд справи за її відсутності не надала.

Про кожне із засідань позивачка була повідомлена завчасно, у визначеною нею спосіб.

Згідно п.п.2), 3) ч.2. ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду.

З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивач, в порушення передбачених ч.1 ст. 44 ЦПК України вимог щодо добросовісного користування процесуальними правами й неприпустимості зловживання ними, не бажає якнайшвидше вирішити спір та вчиняє дії, направлені на затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, а також право особи бути вислуханим судом.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також і за п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не з`ясовуючи причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вважає за необхідне застосувати процесуальні наслідки неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, і залишити позовну заяву без розгляду.

Крім того, такі висновки щодо застосування положень законодавства відповідають і сталій практиці Верховного Суду (зокрема постанова від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18 провадження № 61-3617св19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 258-260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун