Справа №487/8596/23
Провадження №2/487/884/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого-судді Кузьменко В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачену пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачену пенсію.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що на підставі заяви 19.05.2017 Відповідач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. З 19.05.2017 Відповідачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. 01.11.2017 Головним управлінням отримано лист від Государственного учреждения Отделения Пенсионного фонда Российской Федерации по Ставропольскому краю від 18.10.2017 № 05-07/10680 відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФР по місту-курорту Єсентуки Ставропільського краю та отримує пенсію за віком з 27.06.2015. 08.12.2017 Головним управлінням прийнято рішення № 4/2 про припинення виплати пенсії. Таким чином, Відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено Відповідачу пенсію за віком за період з 19.05.2017 по 31.10.2017 в сумі 6784,63 грн. 21.04.2020 Головним управлінням було прийнято рішення № 18/1 про переплату пенсії. Листом від 27.04.2018 № 6325/08 Відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 6784,63 грн. Грошові кошти повернуто не було, що і послугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року відкрито спрощене провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

14.02.2024 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначає Так, дійсно, ОСОБА_2 19 травня 2017 року подав до територіального органу Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком і йому з травня 2017 року була призначена пенсія. Рішенням №4/2 від 08 грудня 2017 року ОСОБА_3 припинено виплату пенсії з 01 листопада 2017 року. Підставою припинення виплати пенсії стало те, що 01.11.2017р. управлінням отримано лист Державної установи відділення Пенсійного фонду Російської Федерації по Ставропольському краю від 18.10.17р. №05-07/10680 про факт призначення пенсії на території Російської Федерації. А саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управлінням пенсійного фонду Російської Федерації по місту-курорту Єсентуки Ставропольського краю призначено пенсію за віком з 27.06.2015 довічно. Однак у відповідача є брат-близнюк ОСОБА_2 , який в подальшому змінив по батькові на ОСОБА_4 . І саме брату близнюку відповідача - ОСОБА_3 з 27.06.2015 року була призначена пенсія за віком довічно в Управлінні пенсійного фонду Російської Федерації по місту-курорту Єсентуки Ставропольського краю.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.05.2017 Відповідач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.

З 19.05.2017 Відповідачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

01.11.2017 Головним управлінням отримано лист від Государственного учреждения Отделения Пенсионного фонда Российской Федерации по Ставропольскому краю від 18.10.2017 № 05-07/10680 відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФР по місту-курорту Єсентуки Ставропільського краю та отримує пенсію за віком з 27.06.2015.

08.12.2017 Головним управлінням прийнято рішення № 4/2 про припинення виплати пенсії.

21.04.2020 Головним управлінням було прийнято рішення № 18/1 про переплату пенсії.

Листом від 27.04.2018 № 6325/08 Відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 6784,63 грн.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ), актовий запис №136.

ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ), актовий запис №137.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків: ОСОБА_2 НОМЕР_3 ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) НОМЕР_4 .

Частиною першою статті 8 Конституції Українипередбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути і тоді майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Зазначені висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 517/186/17 та від 28 березня 2018 року у справі № 173/166/17.

При цьому, ст.1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, відповідно до ч. 1ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії.

Відповідно до п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою для правовідносин, суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Обов`язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше є, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи пенсійного фонду недостовірних даних.

Доказів того, що переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера, чи відповідач допустив недобросовісну поведінку, позивач суду не надав.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки та у справі «Гаші проти Хорватії».

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки пенсіонера або надання ним неправдивих документів для призначення або перерахування пенсії; нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, а тому правових підстав для задоволення позову згідно ст. 1212 ЦК України, суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями13,81,83,133,141,258,259,265,279,289,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачену пенсію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко