ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 611/459/23 Головуючий суддя І інстанції Масло С. П.
Провадження № 22-ц/818/1445/24, 22-ц/818/987/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про спонукання виконати або припинити певні дії
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» - адвоката Гіля Євгена Вікторовича на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року та на додаткове рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 18 січня 2024 року, по справі №611/459/23, за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 02 жовтня 2023 року звернувся до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська», в якій просив:

1) стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2021 по 01.07.2023 у розмірі 148900 грн., а також, компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 4449,2 грн., разом 153349,2 грн.;

2) стягнути із СТОВ Агрофірма «Барвінківська» моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року його позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська», Головного управління Держпраці у Харківській області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська», про поновлення на роботі, оскарження рішення комісії (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався на виробництві та встановлення факту нещасного випадку на виробництві за формою Н-1 і зобов`язання вчинити певні дії, а також стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено частково.

Поновлено його на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27 березня 2014 року».

Скасовано акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 11 квітня 2014 року.

Зобов`язано відповідачів виконати вимоги «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1232 від 30.11.2011 року.

Стягнуто із СТОВ АФ «Барвінківська» заробітну плату з час вимушеного прогулу, тобто із 27.03.2014 року по час розгляду справи судом у розмірі 135812, 96 грн. та 32360,27 грн. суми індексації, а також 79581,39 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та витрати на правову допомогу у розмірі 7684,47 грн., 20000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 267754,62 грн.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2018 року у справі №611/876/14-ц апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» - залишена без задоволення, а Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року- залишене без змін.

Додатковим Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі №611/876/14- ц- задоволена.

Ухвалене додаткове рішення по цивільній справі №611/876/14-ц, розглянутій Близнюківським районним судом Харківської області 20 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська», Головного управління Держпраці у Харківській області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська», про поновлення на роботі, скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, вчинення певних дій.

Абзац другий резолютивної частини рішення викладений у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська», м. Барвінкове Харківської області, ідентифікаційний код 38072129, з 27 березня 2014 року»

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі 611 /876/14-ц касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» залишено без задоволення.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року у складі судді Мороза О. І. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року стягнуто із СТОВ АФ «Барвінківська» Барвінківського району Харківської області заробітну плату за час вимушеного прогулу, тобто із 27.03.2014 року по 01.09 2017 року.

Постановою Харківського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 17 червня 2021 року у справі №611/442/20 Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 3 лютого 2021 року змінене. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 19 жовтня 2017 року по 01 червня 2020 року у розмірі 126458 грн. 66 коп., індексацію заробітної плати у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) грн. 55 коп. та компенсацію втрати грошових доходів в розмірі 8173 грн. 38 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а всього 144989 грн. 59 коп.

Постановою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у спразі № 611/245/21 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська»- задоволено частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року- скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії і стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/ 1-К від 01 липня 2020 року в частині прийому ОСОБА_1 на роботу -визнано неправомірним та зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» видати наказ про внесення змін у наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року, вказати про поновлення ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27.03.2014 року.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 00 коп.

Наказом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №72-К від 04 липня 2023 року «Про виконання рішення суду» у наказі від 01.07.2020 №192/1 -К «Про прийом на роботу» замінено словами «Поновити на роботі».

Постановою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 611/537/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року - скасовано. Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 01 червня 2020 року по 01 серпня 2021 року у розмірі 76169 грн., індексацію заробітної плати у розмірі 434,44 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 79 603,44 грн.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2724 грн.

12 липня 2023 року відповідно до положень ст. 43 Конституції України, керуючись ст.235 Кодексу законів про працю України директору Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» ОСОБА_1 подана заява на виконання Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року та Додаткового Рішення цього ж суду від 12 грудня 2017 року у справі №611/876/14-ц, нарахувати та виплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01 червня 2020 року по теперішній час із застосуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»

Однак, до цього часу рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі відповідачем не виконане і як наслідок, заробітна плата за період із 01.08.2021 по 04.07.2023 року, тобто за 23 місяці, не виплачена, чим порушені його права.

Загальна сума нарахування та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за період із 01 серпня 2021 року по 01 липня 2023 року , становить-148900 грн.

Неотримана з вини власника заробітна плата ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, тобто за період із червня 2020 року по серпень 2021 року, підлягає нарахуванню із застосуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за серпень-грудень 2021 року у сумі 812 грн., за 2022 рік у розмірі 3335,7 грн. та за січень-червень поточного року у сумі- 301,5 грн., а всього- 4449,2 грн.

Незаконні дії відповідача, що полягають у порушенні його трудових прав в частині невиплати належних йому грошових сум, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, призвели до втрати можливості на достатній житгєвий рівень для нього і його сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг житло та лікування, завдали йому принижень честі, гідності, моральних переживань, страждань, викликавши погіршення і без того травмованого здоров`я, тобто моральної шкодь яку він оцінює у 10000 грн.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 10 травня 2023 року у розмірі 111197 грн 33 грн., компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з 01.08.2021 по 10.05.2023 у розмірі 14026 грн 22 коп., а всього 125223 грн 55 грн. без вирахування із цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, тобто у розмірі 6000 грн із вирахуванням із цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 322 грн 08 коп.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» на користь держави судовий збір у розмірі 1252 грн 25 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення по справі №611/459/23 провадження №2/612/186/23, у якому вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь СТОВ Агрофірма «Барвінківська» понесені судові витрати на загальну суму 10222,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 11.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

12.12.2023 між СТОВ Агрофірма «Барвінківська» як клієнтом та Адвокатським об`єднанням «Прецедент» було підписано акт до договору про надання правничої допомоги від 28.10.2023 №23/26, відповідно до якого сторони визначили детальний опис виконаних робіт згідно із договором про надання правничої допомоги від 28.10.2023 №23/26.

Вказаним актом сторони передбачили, що проведення усіх робіт в повному обсязі охоплюється передбаченою додатком до договору фіксованою сумою гонорару за надання адвокатом правничої допомоги, а саме 10000 грн. Витрати на надсилання поштової кореспонденції учасникам справи та суду склали 222,00 грн.

Вказані суми сплачені відповідачем 12.12.2023 на розрахунковий рахунок АО «Прецедент» у повному обсязі.

Додатковим рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 18 січня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №611/459/23 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 1874 грн 72 коп.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі , представник СТОВ Агрофірма «Барвінківська» - адвокат Гіль Є.В. посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить рішення скасувати у задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що починаючи з 02 березня 2023 року позивач до роботи не став, про причини відсутності на роботі не повідомив. Працівниками відповідача складалися акти про відсутність позивача на роботі, позивачу неодноразово повідомлялось про необхідність стати до роботи, проте позивач вказані законні вимоги ігнорував.

Вказує, що наказом СТОВ Агрофірма «Барвінківська» від 11.05.2023 року №62-К «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » позивача відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ухиленням від проходження медичного огляду, вказаний наказ позивачем не оскаржувався.

Звертає увагу, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 у справі №611/245/21 наказ СТОВ «Агрофірма «Барвінківська» від 01.07.2020 №192/1-К не скасовувався повністю, зміни до його реквізитів не вносилися, а відповідача було лише зобов`язано змінити формулювання у ньому.

Вказує, що зазначеного суд першої інстанції н врахував, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення СТОВ Агрофірма «Барвінківська» просить рішення в частині відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат скасувати, рішення змінити, стягнути з ОСОБА_3 на користь СТОВ Агрофірма «Барвінківська» судові витрати у сум 10222 грн.

Стягнути витрати з ОСОБА_3 , які понесені відповідачем у суді апеляційної інстанції, зокрема витрати на правничу допомогу, розрахунок яких буде надано до суду апеляційної інстанції за наслідками скарги продовж п`яти днів після ухвалення

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги відповідно до визначених у ст. 367 ЦПК України меж апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Суд своє рішення мотивував наступним.

В матеріалах справи наявна копія постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року в частині прийому ОСОБА_1 на роботу визнано неправомірним та зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» () видати наказ про внесення змін у наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року, вказати про поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27.03.2014 року.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» до ОСОБА_1 про визнання дій по виконанню рішення суду незаконними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Так, вказаною постановою встановлено, що саме СТОВ АФ «Барвінківське» допустило порушення прав ОСОБА_1 через видачу наказу №192/1-К від 01.07.2020 року на виконання рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №611/876/14-ц, з неправильним формулюванням.

Крім того, зазначене вище рішення, а також положення Закону України «Про виконавче провадження» не покладають обов`язку на працівника прибути до роботодавця та надати трудову книжку для внесення в неї відповідного запису.

Також, у наведеному рішенні зазначено, що СТОВ АФ «Барвінківське» не доведено й судом не встановлено вчинення ОСОБА_1 перешкод СТОВ АФ «Барвінківське» з виконання рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №611/876/14-ц в частині поновлення на роботі працівника, видання роботодавцем належного наказу.

Крім того, зазначено, що матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано, що до цього часу рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року в частині поновлення його на роботі відповідачем не виконане і як наслідок, заробітна плата за період, про який просив позивач, із 01.06.2020 по 01.08.2021 року, тобто за 14 місяців, за час вимушеного прогулу не виплачена, чим порушені його права.

Вказані обставини свідчать про порушення зі сторони відповідача трудових прав та на думку суду відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення по даній справі.

З огляду на викладене, суд вважав необґрунтованими доводи представника відповідача щодо зловживання ОСОБА_1 своїми трудовими правами та відхиляє їх з урахуванням обставин, які встановлені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.

Не отримана з вини власника заробітна плата за час вимушеного прогулу, підлягає нарахуванню із застосуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»..

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2023 по справі №611/537/21 встановлено, що згідно акту приймання-передачі виконаної роботи від 15.03.2014 року за період із 12 по 15 березня 2014 року заробітна плата ОСОБА_1 складала 475 грн. 98 коп.

Суд бере до уваги посилання позивача, що статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» №1082-ІХ установлено з 1 січня мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі; з 1 січня 6000 грн., з 1 грудня 6500 грн.

Таким чином, відповідач повинен нараховувати та виплати позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу на рівні зазначеної вище норми, тобто не менше ніж 6000 грн. за серпень-листопад 2021 року та за грудень 6500 грн., а всього 30500 грн.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» №1928-ІХ установлено з 1 січня мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 6500 грн., з 1 жовтня 6700 грн.

Таким чином, відповідач повинен нараховувати та виплати позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу на рівні зазначеної вище норми, тобто не менше ніж 6500 грн. за січень-вересень 2022 року та за жовтень - грудень 6700 грн., а всього 78600 грн.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-ІХ установлено з 1 січня мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 6700 грн.

Таким чином, відповідач повинен нараховувати та виплати позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу на рівні зазначеної вище норми, тобто не менше ніж 6700 грн. за січень-квітень 2023 року, а всього 26800 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В матеріалах справи наявна копія постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року в частині прийому ОСОБА_1 на роботу визнано неправомірним та зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» () видати наказ про внесення змін у наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року, вказати про поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27.03.2014 року.

Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» до ОСОБА_1 про визнання дій по виконанню рішення суду незаконними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

Згідно до п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України в описовій частині рішення зазначаються: мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку, передбаченому ч. 2 ст. 235 КЗпП України, яка передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу є державною гарантією трудових прав працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 235 КЗпП України лише якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Всупереч вказаним нормам цивільного процесуального права суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним у відзиві на позов аргументам відповідача про те, що на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 та додаткового рішення цього ж суду від 12.12.2017 у справі № 611/876/14-ц відповідач був поновлений на роботі на посаді тракториста-машиніста СТОВ «Барвінківська» з 27 березня 2014 року шляхом видання наказу від 01.07.2020 № 192/1-К «Про його прийом на роботу» на роботу. При цьому відповідач 01.07.2020 видав наказ № 192/1-К з таким формулюванням на підставі чинної ухвали Близнюковського районного суду Харківської області у справі № 611/876/14-ц від 28.03.2018 про роз`яснення рішення Близнюковського районного суду Харківської області від 20.11.2017 та додаткового рішення цього суду про поновлення позивача на роботі з 27 березня 2014 року (а.с. 77 т.1).

Як пояснив позивач в суді апеляційної інстанції, протягом тижня десяти днів після видачі наказу, тобто 8 11 липня 2020 року, від він отримав від відповідача вищевказаний наказ про його прийняття на роботу, але на роботу він не вийшов, оскільки не був згідний з тим, що замість поновлення на роботі, його прийняли на роботу, що не відповідало вищевказаним рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 та додаткового рішення цього ж суду від 12.12.2017 у справі № 611/876/14-ц, а тому з цих підстав звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тому, згідно до вказаної норми ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає безспірно встановленими обставини, що позивач після отримання копії наказу директора СТОВ Агрофірма «Барвінківська» від 01 липня 2020 року про прийняття його до роботи по пошті 08-11 липня 2020 року на роботу не вийшов, а звернувся до суду із позовом про оскарження такого формулювання, яке не перешкоджало працевлаштуванню працівника, а тому у розумінні наведених норм ч.ч. 2, 3 ст. 235 КЗпП України не створює підстав для ухвалення рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказані обставини та пояснення сторін узгоджуються з інформацією, яка зазначена у табелі обліку використання робочого часу, який у копії був наданий відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову, з якого вбачається, що у період лютий 2023 липень 2023 року позивач рахується як такий, що не з`являвся на роботу до СТОВ Агрофірма «Барвінківська» (а.с. 82-88 т.1).

Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 611/245/21 від 04 липня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року в частині прийому ОСОБА_1 на роботу визнано неправомірним та зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» () видати наказ про внесення змін у наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» №192/1-К від 01.07.2020 року, вказати про поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді тракториста-машиніста Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» з 27.03.2014 року.

Вказане рішення суду апеляційної інстанції про зміну формулювання наказу від 01.07.2020 року в частині прийому ОСОБА_1 на роботу було виконано відповідачем: згідно копії наказу Директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» від 04 липня 2023 року № 72-К на виконання рішення суду у наказі від 01.07.2020 № 192/1-К слова «Прийнати на роботу» були замінені словами «поновити на роботі» (а.с. 6 т.1)

Отже, вказані докази у їх взаємозв`язку свідчать, що відповідач відновив позивачу право на працю та забезпечив доступ до роботи на його посаді ще у липні 2020 року, однак він по своїй волі вирішив у судовому порядку захищати право на зміну формулювання наказу з прийняття на роботу на поновлення на роботі, що не має юридичного значення для його права на працю та отримання заробітної плати за його посадою.

Суд помилково, вважав, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2023 по справі №611/537/21, якою було апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, має преюдиціальне значення у даній справі в аспекті недопущення позивача до роботи на підставі рішення суду про його поновлення на роботі. Вказаною постановою було рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2023 та додаткове рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2023 скасовано. Позов ОСОБА_1 до СТОВ Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 01.06.2020 по 01.08.2021 у розмірі 76169 грн., індексацію заробітної плати у розмірі 434,44 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 79603,44 грн. Стягнуто із СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2724 грн.

Так, вказаною постановою встановлено, що саме СТОВ АФ «Барвінківське» допустило порушення прав ОСОБА_1 через видачу наказу №192/1-К від 01.07.2020 року, на виконання рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №611/876/14-ц, з неправильним формулюванням. Але таке неправильне формулювання само по собі не перешкоджало позивачу приступити до роботи та отримувати за це відповідну оплату.

Суд першої інстанції на обґрунтування свого рішення вказав, що зазначене вище рішення (наказ про прийняття на роботу від 01.07.2020), а також положення Закону України «Про виконавче провадження» не покладають обов`язку на працівника прибути до роботодавця та надати трудову книжку для внесення в неї відповідного запису. Колегія суддів з цим висновком не погоджується, оскільки предметом спору у даній справі є порушення права позивача на працю та отримання заробітної плати, а такий наказ від 01.07.2020 про прийом позивача на роботу свідчить про укладення між сторонами трудового договору, внаслідок чого у його сторін виникають відповідні права та обов`язки. Різниця у формулюванні «прийняття на роботу» та «поновлення на роботі» має значення лише для трудового стажу працівника, яка у даному випадку в межах розглянутого судом предмета та підстав позову не має істотного юридичного значення для права позивача після його незаконного звільнення поновити свою роботу та отримувати визначену законом та трудовим договором заробітну плату, що було реально забезпечено відповідачем внаслідок видачі наказу від 01.07.2020 року у його первинній редакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України лише обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, за змістом вказаної норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України преюдиціальне значення мають обставини, які встановлені відповідним рішенням суду, а не його правові висновки. При цьому правові наслідки вказаної постанови Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2023 по справі №611/537/21 не мають юридичного значення для цієї справи, оскільки стосуються іншого періоду, з 01.06.2020 по 01.08.2021.

З цих підстав колегія суддів вважає недоведеним вимушений прогул у позивача, які підставу для стягнення грошових коштів та порушення його прав на працю з боку відповідача, і з цих мотивів у задоволенні позову йому слід відмовити. Наведені з цього приводу доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.

Крім того, повторне звернення ОСОБА_1 до суду з аналогічним позовом про стягнення заробітної плати за вимушений прогул в ситуації, коли відповідач забезпечив йому реальний доступ до роботи, колегія суддів вважає зловживанням права на позов. Позивач за обставин цієї справ мав реальну можливість працювати у відповідача після видачі та вищевказаного наказу від 01.07.2020 про прийняття його на роботу, який він невдовзі отримав по пошті, отримувати за це відповідну заробітну плату, та одночасно захищати свої права на зміну формулювання цього наказу на «поновлення на роботу». Його подальше повторне звернення до суду з позовом по цій справі про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та інші похідні від цього вимоги, за відсутності реальних перешкод продовжити роботу у відповідача у липні 2020 року після незаконного звільнення, - є зловживанням правом на позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічно у статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Але згідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України Учасники судового процесу та їхні представники також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд першої інстанції вищевказаних обставин не з`ясував, висновки суду не відповідають обставинам справи, внаслідок чого помилився із застосуванням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення, а тому відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує основне та похідне від нього додаткове рішення суду про відшкодування судових витрат, та ухвалює нове рішення про задоволення позову повністю.

Понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, до якої також входять поштові витрати на суму 10222 грн. належним чином підтверджені наданими стороною відповідача документами та наведеними з цього приводу запереченнями позивача не спростовані. Тому відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України ці витрати з урахуванням недобросовісної процесуальної поведінки позивача та принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за його рахунок повністю.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» - адвоката Гіля Євгена Вікторовича задовольнити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року скасувати.

Додаткове рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 18 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» судові витрати у розмірі 10222 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2450,23 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 28 червня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді - О.В.Маміна

О.Ю.Тичкова