Пр. № 2-о/333/43/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника заявника: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даною заявою, в порядку окремого провадження, яку обґрунтовує наступним.

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ) була близькою подругою ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) з якою познайомилася ще у 1996 році, коли почали працювати разом у Національному заповіднику «Хортиця».

ОСОБА_2 ніколи не була заміжня та в неї не було своїх дітей, та будь яких родичів, вона була одинока, та постійно спілкувалася з сім`єю ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 була одинокою людиною, часто хворіла, тому десь з 2016 року, вони почали мешкати разом.

ОСОБА_1 має двох дорослих дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - одружена проживає за кордоном; сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - одружений, проживає окремо за кордоном.

У зв`язку з тим, що на той час ОСОБА_1 проживала одна, вона переїхала до ОСОБА_2 для того щоб допомагати їй по господарству. Вони були як сестри і підтримували одна одну. Мала з ОСОБА_2 спільні витрати, вела спільний бюджет, готувала, прибирала, купувала майно для спільного користування, брала участь у витратах на утримання житла, його ремонт.

Задовго до смерті, а саме 15 лютого 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яким заповіла належне їй на праві власності житло за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ..

За життя вона доглядала її, підтримувала як матеріально так і морально. Коли гр. ОСОБА_2 померла ОСОБА_1 її поховала за свої кошти, витрати на поховання склади 28 480 гри.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі заповіту оформлено право власності за гр. ОСОБА_1 ) та грошових вкладів з відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в банківських установах України.

Заяниця зазначає, що є спадкоємцем 4-ї черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини прийняла спадщину, оскільки попередніх черг у померлої немає. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, а саме грошових вкладів з відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в банківських установах України, їй було відмовлено та роз яснено її право звернутися до суду для встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю, оскільки іншим чином встановити факт спільного проживання не можливо.

На підставі вищевикладеного заявниця просила суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2016 року по день смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2023 р. відкрито провадження у справі. Заявниця в минулому судовому засіданні також наполягала на задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 р. витребувано з нотаріальної контори копію спадкової справи ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представниця заявниці підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, зазначених в заяві.

Представником заінтересованої особи - Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо вимог заяви - посилається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявниці та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 , а саме, 15.02.2008 р. вона залишила заповіт, яким заповіла належну їй квартиру заявниці. Інших засвідчених заповітів, спадкових договорів ОСОБА_2 не складала, що підтверджується копією її спадкової справи.

З копії спадкової справи вбачається, що 10.05.2023 р. заявниця звернулася до Четвертої Запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_6 . заявниця подала до зазначеної вище нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_2 , у вигляді вкладів в банківських установах, як спадкоємиця четвертої черги.

Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит державного нотаріуса, на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.

Відповідно до копії паспорту заявниці, поданої державному нотаріусу, вона з 28.09.2021 р. не мала зареєстрованого місця проживання. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, наданого заявницею, остання з 03.11.2023 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки державним нотаріусом в реєстрі актів цивільного стану, встановлено, що в даному реєстрі, окрім актового запису про смерть ОСОБА_2 , інші актові записи відсутні.

01.11.2023 р. державним нотаріусом видане свідоцтво про право ОСОБА_1 на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Листом держваного нотаріуса заявниці роз`яснено, що нею не надано документу на підтвердження, що вона мешкала сімєю зі спадкодавицею ОСОБА_2 , протягом 5 років до її смерті.

З наданих копій договору №79, укладеного заявницею з ФОП ОСОБА_5 ; витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про реєстрацію ФОП ОСОБА_5 ; свідоцтва про поховання, виданого останнім заявниці; квитанції до прибуткового ордеру №79 про сплату заявницею коштів за організацію поховання ОСОБА_2 ; довідки про одержання заявницею праху ОСОБА_2 , вбачається, що організація поховання ОСОБА_2 здійснювалося за рахунок заявниці.

Заявницею надані копії фотографій, на яких зображені заявниця та ОСОБА_2 під час спільної роботи, дозвілля, оскільки з пояснень заявниці вбачається, що вони були колегами та подругами.

Заявницею надані письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу обставин, заявлених в заяві заявниці. Суд, вважає дані письмові пояснення не достовірними доказами у справі, оскільки заявницею не заявлялося клопотанн про їх допит в судовому засіданні в якості свідків. Останні не допитувалися безпосередньо судом, з відібранням присяги свідка та попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України

Оцінивши досліджені судом докази та встановлені на їх підставі обставини, суд дійшов висновку, про недоведеність заявницею факту проживання нею однією сім`єю із ОСОБА_2 протягом п`яти років на момент відкриття спадщини після смерті останньої, з огляду на наступне.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду по справі№ 569/10171/21 від 10 травня 2023 року

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року по справі№ 216/5984/21 містяться наступні правові висновки.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання заявниці та ОСОБА_2 було зареєстровано за різними адресами. З наданих заявницею доказів вбачається, що між заявницею та ОСОБА_2 , які окрім робочих відносин як між колегами, існували тривалі дружні відносини, останні проводили разом дозвілля, мали довірливі стосунки внаслідок яких ОСОБА_2 навіть заповіла належну їй квартиру заявниці, а остання організувала та оплатила поховання ОСОБА_2 . При цьому заявницею не надано належних, достовірних доказів на підтвердження заявлених нею обставин, що протягом п`яти років до смерті ОСОБА_2 , остання мешкала із заявницею однією сімєю.

Наданих заявницею доказів не достатньо задля того, щоб дійти висновку про існування між ними сімейних відносин зі спільним бюджетом, харчуванням, купівлею майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, взаємними сімейними обов`язками, тощо, а також про наявність інших обставин, які засвідчували реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити в зв`язку з не підтвердженням заявницею належними доказами заявленого нею факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, ст. 3 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 липня 2024 року.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова