Єдиний унікальний номер судової справи: 235/3567/24
Номер провадження: 2/225/277/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мигалевича В.В.,

за участю секретаря Голубової О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження справу за позовом представника позивача Трун Ольги Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - ТОВ «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 у період з 18.09.2019 по 22.01.2021 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», 22.01.2021 був звільнений за власним бажанням. Позивачем було подано позов до ТОВ «Краснолиманське», оскільки при звільненні підприємство не провело з ним остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, яка передбачена ст.116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 84841,73 грн. без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. 18.04.2024 ТОВ «Краснолиманське» виконало вказане рішення в повному обсязі. Позивач відповідно до ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.01.2024 по 18.04.2024.

Провадження у справі відкрито 30.05.2024.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, ТОВ «Краснолиманське», в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просив справу розглянути без участі представника товариства, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить задовольнити частково, застосувати принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні данні та відповідні їм правовідносини, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 18.09.2019 та 22.01.2021 його звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ч. 1 ст.38 КЗпП України.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2024 з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 84841,73 грн. без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до копії платіжної інструкції №3526 від 18.04.2024, яка була долучена позивачем до позовної заяви, сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 84841,73 грн. стягнута з ТОВ «Краснолиманське» (виконавчий лист Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/672/24, ВП №74787499) була перерахована позивачу 18.04.2024.

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» №402 від 31.05.2024 середній заробіток ОСОБА_1 на дату звільнення склав 867,63 грн.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплат.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 19.01.2024 (з моменту доставки позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відповідача) до 18.04.2024 (дня повного розрахунку).

Період розрахунку відшкодування, передбачений ст.117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців.

Позивач, з урахуванням встановленого строку ст.117 КЗпП України, має право на отримання відшкодування за період з 19.01.2024 до 18.04.2024, що буде дорівнювати 56 395,95 грн., із розрахунку: 65 робочих днів х 867,63 грн. (середній заробіток позивача, відповідно до наданої відповідачем довідки № 402 від 31.05.2024).

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, період затримки виплати такої заборгованості, граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, вже стягнуте за рішенням суду передбачене ст.117 КЗпП України відшкодування в розмірі 84841,73 грн., суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 56 395,95 грн., яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця.

Окрім того, слід враховувати роз`яснення, наведені у абз.5 п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року у відповідності до яких, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

У зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку, що з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 належить стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56395,95 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, понесений позивачем судовий збір в розмірі 968,96 грн. слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов представника позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (01001, м. Київ, вул. Прорізна, 12-а, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56395,95 гривень (п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто п`ять гривень 95 копійок), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення суду складений 01.07.2024 року.

Суддя: В.В. Мигалевич