Справа № 482/2526/23
Номер провадження 2/482/341/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнко С.А., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат Ярмуш В.В, звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року, було прийнято зменшення позовних вимог позивача та постановлено проводити розгляд справи з урахуванням зменшених позовних вимог позивача.

У своїх вимогах позивач посилається на те, що 14 лютого 2022 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивач сплатила ОСОБА_2 100000,00 гривень, що становить повну вартість зазначеного об`єкта нерухомості, про що склали відповідну розписку.

ОСОБА_2 передав позивачу ключі від будинку та правовстановлюючі документи на нерухоме майно і вона почала проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги, де і проживає по теперішній час. При купівлі будинку сторони домовились оформити договір купівлі-продажу нотаріально.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

З посиланням на те, що за життя ОСОБА_2 на неодноразові прохання позивача посвідчити договір нотаріально не з`являвся до нотаріуса, і в подальшому помер, а позивач зі свого боку виконала всі умови договору, передавши ОСОБА_2 грошові кошти та отримавши у власність житловий будинок, проте, у зв`язку з тим, що через його смерть, позивач безповоротно втратила можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 14.02.2022 року, укладений між нею та ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд про їх задоволення.

Відповідач Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області, у підготовче судове засідання свого представника не надіслала, на адресу суду надійшла заява за підписом голови Новоодеської міської радиМиколаївського району Миколаївської області, якою останній позовні вимоги позивача визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову, просив суд провести розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25.01.2006 р. за № 2-102/2006, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 9873757 від 17.02.2006 р. та іншими дослідженими судом письмовими доказами.

Згідно розписки від 14 лютого 2022 року, ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти в сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень за вищевказаний житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, спадщину після нього ніхто не приймав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджено дослідженими судом письмовими доказами.

Накладення будь-яких видів обтяжень на вищевказану нерухомість судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України, можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості, в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку проте що позов підлягає задоволенню..

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у сумі 2150,00 грн., ухвалює покласти на позивача, за її клопотанням про це.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 14 лютого 2022 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А. Сергієнко