Справа №569/7743/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 166 837 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 14 жовтня 2016 року кредитний договір №01, за яким відповідачу видано кредит у сумі 55 000 грн. 00 коп.; 17 березня 2021 року кредитний договір №301, за яким відповідачу видано кредиту у сумі 64 700 грн. 00 коп.

Однак, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 лютого 2024 року складає: по кредитному договору від 14 жовтня 2016 року №01 86 470 грн. 08 коп., з яких: 54 981 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 31 488 грн. 18 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору від 17 березня 2021 року №301 80 367 грн. 34 коп., з яких: 46 698 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом; 08 грн. 22 коп. заборгованість за процентами; 33 660 грн. 77 коп. заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 просила розглянути справу за відсутності представника позивача, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечувала.

Відповідач в судові засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зокрема, перше судове засідання було призначено на 29 травня 2024 року.

21 травня 2024 року відповідач подав заяву про відкладення судового розгляду, оскільки він не отримував позовну заяву та додані до неї документи, не мав можливості подати відзив і він знаходиться за межами міста Рівного.

Розгляд справи було відкладено на 25 червня 2024 року.

24 червня 2024 року відповідач подав заяву про відкладення судового розгляду, оскільки він не отримував позовну заяву та додані до неї документи, і, відповідно, не має можливості подати заперечення проти позову, а також він знаходиться за межами міста Рівного.

Суд вважає, що вказана заява відповідача про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки відповідачем у заяві не вказано конкретних обставин, які могли б перешкоджати йому прийняти участь у судовому засіданні.

Позовна заява була подана Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» в електронній формі через електронний кабінет. На виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви позивачем додано докази надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦПК України судом відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження без копії позовної заяви та копії доданих до неї документів, оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Відповідачу щонайменше було відомо про подання даної позовної заяви з 21 травня 2024 року. Однак, не отримавши копії позовної заяви та доданих до неї документів, як про це вказує відповідач, він в суд для ознайомлення з матеріалами справи з 21 травня 2024 року по 25 червня 2024 року не з`явився.

Доказів перебування за межами міста Рівного та доказів не можливості прибуття до суду ним не подано.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц вказав, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, повторною є друга поспіль неявка учасника справи, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, з аналізу означеної норми процесуального права слід зробити однозначний висновок, що законодавець не ставить у залежність продовження розгляду справи від причин повторної (другої поспіль) неявки у судове засідання сторони відповідача. Тобто, навіть якщо причина повторного неприбуття сторони відповідача у судове засідання є поважною, суд має продовжити розгляд справи, а не відкладати його.

У даному випадку відповідач 29 травня 2024 року у судове засідання не з`явився, подавши 21 травня 2024 року через канцелярію суду заяву про відкладення вказаного судового засідання у зв`язку з неотриманням копії позовної заяви, доданих до неї документів та перебуванням за межами міста Рівного. Суд відклав дане судове засідання, призначивши справу на 25 червня 2024 року. У переддень судового засідання повторно відповідач подав подібного змісту заяву про відкладення судового засідання, не надаючи при цьому жодного доказу вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

З огляду на викладене, суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними та, керуючись ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, не подання ним відзиву і не заперечення представника позивача проти вирішення справи в заочному порядку, суд проводить розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказав, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі та просить відкрити йому поточний рахунок, надати кредитну картку та встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 1 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 01 жовтня 2016 року) клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Згідно п. 4.3.6.4. Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сторони дійшли згоди, що банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначений ним у відповідній заяві на приєднання до Договору. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу II цього Договору клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

З наданої позивачем Довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 01 від 14 жовтня 2016 року, виписки з особового рахунку ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості станом на 01 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 були отримані кредитні кошти, зокрема кредитний ліміт 26 травня 2023 року збільшено до 55 000 грн. 00 коп., ним вони використовувалися, та наявний розмір заборгованості в сумі 86 470 грн. 08 коп., з яких: 54 981 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 31 488 грн. 18 коп. - заборгованість за відсотками.

Також, 17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказав, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі та просить надати йому споживчий кредит в сумі 64 700 грн. 00 коп. на строк 36 місяців зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % та зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 %.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 15 березня 2021 року) клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

З наданої позивачем платіжної інструкції № TR/48142820.56666.8810 від 17 березня 2021 року, виписки з особового рахунку ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості станом на 01 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 були отримані кредитні кошти, ним вони використовувалися, та наявний розмір заборгованості в сумі 80 367 грн. 34 коп., з яких: 46 698 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 08 грн. 22 коп. - заборгованість за процентами; 33 660 грн. 77 коп. заборгованість за комісією.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 1 000 грн. 00 коп., який в подальшому було збільшено до 55 000 грн. 00 коп.

Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 86 470 грн. 08 коп., з яких: 54 981 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 31 488 грн. 18 коп. - заборгованість за відсотками.

Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано позивачем та підтверджений випискою з особового рахунку відповідача. Відповідачем цей розрахунок не спростований.

Також, судом встановлено, що 17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у розмірі 64700 грн. 00 коп. зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % та зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 %.

Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 80 367 грн. 34 коп., з яких: 46 698 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 08 грн. 22 коп. - заборгованість за процентами; 33 660 грн. 77 коп. заборгованість за комісією.

Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано позивачем та підтверджений платіжною інструкцією № TR/48142820.56666.8810 від 17 березня 2021 року, та випискою з особового рахунку відповідача. Відповідачем цей розрахунок не спростований.

Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати боргу за кредитними договорами, а також факт наявності заборгованості за кредитним договором №01 від 14 жовтня 2016 року в розмірі 86 470 грн. 08 коп. та заборгованості за кредитним договором №301 від 17 березня 2021 року в розмірі 80 367 грн. 34 коп., суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №01 від 14 жовтня 2016 року в розмірі 86 470 (вісімдесят шість тисяч чотириста сімдесят) грн. 08 коп. та заборгованість за кредитним договором №301 від 17 березня 2021 року в розмірі 80 367 (вісімдесят тисяч триста шістдесят сім) грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі шістсот чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 01 липня 2024 року.

Суддя О.О. Першко