УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 442/6545/22

провадження № 61-9377ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки: автомобіля марки «AUDI А 6», що становить - 369 347,50 грн, автомобіля марки TОYOTA модель LAND CRUISER 100, що становить 283 831,50 грн, мисливської нарізної гвинтівки Savage Mark II FV XP, що становить 9 371,50 грн, мисливського нарізного карабіну Blaser R8 Profesional IC, що становить 63 825,00 грн, мисливського нарізного карабіну Remington 700 ADL TACT FDE, що становить 14 893,00 грн, пристрою для відстрілу патронів ФОРТ-12 РМ, що становить 8 942,50 грн;

- поділити майно подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки AUDI.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня

2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 59 531,85 грн.

У решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня

2023 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 433 172,50 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

26 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року (надійшла до суду 01 липня 2024 року),

у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

в частині стягнення грошової компенсації.

Судові рішення в частині вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки AUDI заявником не оскаржуються.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови складений 17 червня

2024 року, тому тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 17 липня

2024 року.

Оскільки, касаційна скарга була подана до Верховного Суду 26 червня 2024 року, тобто в межах тридцятиденного строку, то процесуальний строк не був пропущений.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, в зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження даного клопотання заявник не надала жодного доказу.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (докази щодо відсутності інших доходів, майна тощо), який перешкоджає заявникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано жодних належних доказів щодо розміру її доходів.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла одну позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої та апеляційної інстанції лише в частині стягнення компенсації у загальному розмірі 750 211,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 11 350,00 грн).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 15 004,22 грн.

1) Загальний розмір позовної вимоги про стягнення компенсації - 750 211,00 грн (369 347,50+283 831,50+9 371,50+63 825,00+14 893,00+8 942,50=750 211,00);

2) Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 7 502,11 грн (750 211,00*1%=7 502,11);

3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 15 004,22 грн (7 502,11*200%=15 004,22).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату або надати належні та допустимі докази на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць