Справа № 948/2155/23
Номер провадження 2/948/92/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представниці третьої особи Бучавої А.С. ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з неї аліменти на утримання доньки у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, оскільки вона не цікавиться життям дитини, не займається її вихованням та не надає матеріальної допомоги на її утримання.

ОСОБА_1 зазначає, що малолітня ОСОБА_4 , яка є донькою відповідачки та його племіницею, з травня 2023 року та на даний час проживає разом з ним, перебуває на повному матеріальному утриманні, оскільки залишилася без батьківського піклування та перебуває у складних життєвих обставинах. Мати дитини - відповідачка по справі, взагалі не спілкується з донькою, не цікавиться її навчанням, здоров`ям та не піклується про її фізичний та духовний розвиток, хоча проживає поряд.

25.12.2023 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та одночасно залучив до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Службу у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області. Також зобов`язав Службу у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с.24).

Своєю ухвалою від 25.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.40).

В судове засідання сторони та представниця третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.64-66), позивач одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав (а.с.7), відповідачка припини неявки не повідомила, представниця третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі та просила прийняти рішення в найкращих інтересах дитини (а.с.67).

В судовому засіданні 15.02.2024 позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що відповідачка, яка є його рідною сестрою, вживає спиртні напої, дитина її боїться, вже рік проживає в його родині та саме він займається її вихованням та утримує матеріально. Відповідачка позов визнала, пояснивши, що дійсно, після смерті чоловіка, вживає спиртні напої та не мала можливості забирати дитину зі школи, у зв`язку з чим донька проживає в брата, який допомагає дівчинці з навчанням, вона стала краще вчитися. В судовому засіданні 12.03.2024 року повідомила, що донька на даний час мешкає з нею, вона не вживає алкоголь та влаштувалася на роботу в Новотагамлицькому старостинському окрузі, має можливість займатися дитиною, також допомагає бабуся.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представниці третьої особи, допитавши свідка, з`ясувавши думку дитини, та дослідивши письмові докази, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.56,57).

Позивач ОСОБА_1 є рідним братом відповідачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та свідоцтвом про народження та одруження відповідачки (а.с.12,13,56).

Згідно з актом обстеження від 11.10.2023, що складений депутатом Машівської селищної ради та сусідами, ОСОБА_4 , 2014 р.н., фактично проживає в АДРЕСА_1 з дядьком ОСОБА_1 , 1991 р.н. (а.с.14,15).

Відповідачка ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується актом від 06.11.2023, складеного сусідами відповідачки за її участі, та довідкою Новотагамлицького старостинського округу від 21.12.2023 №137 (а.с.16,22).

ОСОБА_4 здобуває освіту в закладі ЗЗСО Новотагамлицького ліцею Машівської селищної ради Полтавської області в 4 класі (а.с.17) та за довідкою адміністрації Новотагмлицького ліцею від 10.10.2023 №110 та характеристикою від 10.10.2023 № 112, мати дівчинки, ОСОБА_3 заклад освіти не відвідувала, не приймала участі у засіданні батьківських зборів та комітету, не цікавилася навчанням доньки. ОСОБА_4 зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, доброзичлива, працьовита учениця. Навчається не в міру своїх можливостей, на уроках не завжди уважна. Має труднощі з вивченням математики та іноземної мови. Не завжди може працювати самостійно, потребує допомоги вчителя (а.с.18,19).

За висновком органу опіки та піклування Машівської селищної ради від 23.01.2024 №7, позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_4 є доцільним, оскільки матір`ю свідомо обрані такі життєві умови, за якими її участь у вихованні доньки є мінімальною та недостатньою, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. У висновку зазначено, що 02.10.2023 наказом начальника ССД виконавчого комітету Машівської селищної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була взята на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Відповідно до листа старости Новотагамлицького старостинського округу №194 від 18.10.2023 року мати, ОСОБА_3 не доглядає за донькою, зловживає спиртними напоями, не приділяє часу вихованню доньки. ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом з 26.05.2023 по 05.10.2023, надання послуг було припинено у зв`язку з достроковим розірванням договору за ініціативи отримувача послуги, не виконано жодного плану соціального супроводу. За інформацією класного керівника Новотагамлицького ліцею мама не цікавиться успіхами доньки. При обстеженні умов проживання ОСОБА_3 встановлено, що житловий будинок має задовільні умови для проживання, в дитини є окрема кімната та місця для відпочинку та навчання. При обстеженні була приготована їжа та запас продуктів. Дитина часто проживає у дядька ОСОБА_1 , оскільки це влаштовує матір.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомила суду, що не хоче проживати з мамою, оскільки вона її ображала, била, з дядьком їй краще.

В той же час, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона є рідною бабусею ОСОБА_4 та дитина росла на її очах, вона допомогала дитині продуктами, одягом. Коли батько дівчинки, а її син помер, забрала дитину до себе, оскільки відповідачка зловживала спиртними напоями, не доглядала доньку. Потім ОСОБА_4 почала проживати з дядьком - ОСОБА_1 , проте належного догляду та виховання в сім`ї останнього до дитини немає. Коли ОСОБА_4 приїхала до неї, щоб вона придбала їй речі до школи, дитина була брудна, одяг рваний, вона її викупала, скупила одяг, канцтовари.

Згідно з характеристикою за місцем проживання відповідачки ОСОБА_3 , наданої Новотагамлицьким старостинським округом 04.03.2024 (а.с.61), ОСОБА_3 на даний час працює в Новотагамлицькому старостинському окрузі та проявила себе з позитивної сторони. До роботи відноситься добросовісно та відповідально. Алкоголь не вживає. На роботі товариська та ввічлива.

Згідно з ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом постанови Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21) відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги Закону, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, відповідачка змінила ставлення до виховання доньки, суд уважає, що у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав слід відмовити.

Разом з тим, суд приймає до уваги роз`яснення, дані у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно яких суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відбрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси).

Оскільки відповідачка не вживала заходів щодо належного догляду за донькою, зловживала алкогольними напоями, що стало підставою для взяття Каріни на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та відповідачки під соціальний супровід, суд уважає за необхідне попередити відповідачку ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до утримання та виховання дитини.

Розглядаючи вимогу про стягнення аліментів з відповідачки на утримання її доньки, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час проживає з відповідачкою, в задоволенні позовних вимог про стягнення алментів з останньої на утримання доньки ОСОБА_4 також потрібно відмовити.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на Службу у справах дітей Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області контроль протягом одного року за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, фактичне місце проживання: с. Огуївка Полтавського (Машівського) району Полтавської області, інші відомості відсутні..

Третя особа: Виконавчий комітет Машівської селищної ради Полтавської області (як орган опіки та піклування), місцезнаходження: вул. Незалежності, 113, селище Машівка, Полтавського району Полтавської області, .

Суддя С.М.Косик