Справа № 933/272/24
Провадження № 2/933/45/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2024 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

секретаря

судового засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради.

08.05.2024 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 08:30 годину 06 червня 2024 року, з викликом сторін.

06.06.2024 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було призначено справу до розгляду по суті на 08 год. 30 хв. 25 червня 2024 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 09.06.2015 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , 2015 року народження, ОСОБА_6 , 2020 року народження. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26.09.2023 року шлюб між ними було розірвано, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, вирішили, що з кінця листопада діти будуть проживати з ним, що відповідатиме їх інтересам.

Після припинення шлюбних відносин, діти проживали разом з матір`ю, але з кінця листопада 2023 року проживають, за домовленістю, разом з ним.

Він приймає безпосередню активну участь у вихованні дітей, їх розвитку та матеріальному забезпеченні. Працює на ДП «Добропіллявугіля-видобуток»ШУ «Новодонецьке» у якості прохідника на ДПР-1, має стабільну зарплату. Має позитивну виробничу характеристику. До роботи відноситься з відповідальністю, у колективі користується повагою.

За місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується з позитивної сторони: привітний, урівноважений, спокійний, уважний до потреб своїх дітей, не був помічений в конфліктах. На даний час проживає разом зі своєю матір`ю та дітьми. Належним чином виконує свої батьківські обов`язки, між ним та дітьми складаються добрі стосунки, засновані на довірі і взаєморозумінні. Ним створено всі умови для виховання, навчання і розвитку дітей, житло обладнане сучасними меблями та технікою. Діти проживають разом з батьком, мати спілкується з дітьми через відеозв`язок.

Відповідачка, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , також, має задовільні умови проживання. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови: для дітей обладнані спальні місця, місце для ігор, іграшки за віком. Крім того, відповідачка винаймає квартиру та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в якій для виховання та розвитку дітей створені належні умови: для дітей є окремі спальні місця, є місце для навчання та проведення дозвілля.

Їх, як батьків, було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей.

Зі слів ОСОБА_3 , вона на даний час проходить стажування для подальшого працевлаштування в магазині м. Білозерське з графіком роботи: тиждень працює, тиждень вихідні дні. В період роботи за дітьми доглядати не може, але планує забирати їх по вихідних тижнях. Мати рідко цікавиться здоров`ям дітей, навчанням доньки. В телефонних розмовах більше розповідає про себе, ніж цікавиться життям дітей. За час, що діти проживають у батька, мати лише двічі відвідувала, посилаючись на брак коштів та віддаленість. Він не перешкоджає матері бачитися з дітьми, спілкуватися з ними, однак відповідачка ними не цікавиться.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить встановити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2015 року народження, та ОСОБА_6 , 2020 року народження, разом з ним.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, та просив їх задовольнити.

На запитання суду, позивач відповів, що діти проживають разом з ним, дружина не створює перешкод, щоб діти проживали з ним. Його турбують її телефонні дзвінки останнім часом, коли вона говорить, що забере дітей.

Представник позивача адвокат Христенко С.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у позові.Зазначив, що позивач працює, отримує стабільну заробітну плату. У позивача є всі необхідні засоби для належного догляду за дітьми, їх виховання, фізичного і духовного розвитку, в тому числі, він має хороші житлово-побутові умови, постійно приділяє увагу дітям, їх здоров`ю, культурному та духовному розвитку, зовнішньому вигляду та вихованню.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. До позовної заяви долучила докази, а саме: характеристики з місця роботи, акт обстеження умов проживання. На даний час вона не працює, та має намір подати позов про стягнення аліментів на утримання дітей. Діти проживають разом з батьком та бабусею, у якої своє власне життя, на підтвердження цього, надала до суду фото. Тому, вона не хоче, щоб діти проживали разом з такою бабусею.

На запитання представника позивача, відповідачка пояснила, що вона разом з колишнім чоловіком прийняли рішення, щоб діти проживали з батьком. Адже, діти можуть проживати як з батьком, так із матір`ю. Тому, після розлучення вони разом вирішили, що діти будуть проживати з батьком, поки вона підшукає для себе роботу. У неї на той час були хороші відносини з матір`ю чоловіка, тобто з бабусею дітей. Потім, через деякий час, вона дітей забрала, опору з боку батька не було. У листопаді 2023 року вони домовились, що вона на вихідні або на тиждень, забере до себе дітей. Вона приїхала, зібрали речі дітей і вони поїхали до неї. Коли вона влаштувалась на роботу, то зателефонувала колишньому чоловіку домовилась з ним, щоб він забрав дітей до себе, бо вона працювала позмінно. Коли вона бачилась з дітьми, вони розповідали, як їм живеться у батька, але щось погане не говорили, це ж їх батько. З січня 2024 року до березня 2024 року у неї не було можливості приїхати до дітей, але вона їм телефонувала.

На запитання суду відповідачка пояснила, що вони разом, за власною домовленістю між нею та батьком дітей вирішили, що діти будуть проживати з батьком. Вона старалась домовитись по хорошому, а колишній чоловік почав по соціальним службам ходити, до неї додому приходили працівники соціальної служби, дивились квартири в смт Новодонецьке та м. Білозерську. На засіданні комісії вони вирішили, що діти будуть проживати з батьком, як вона з позивачем домовилась. На комісії вона дізналась, що колишній чоловік буде подавати до суду, так би мовити, на майбутнє, що сталося - вона не розуміє. На комісії було прийнято рішення, що діти можуть проживати як з нею, та і зі своїм батьком, за домовленістю. До Органу опіки та піклування вона не зверталась, будь-яких заяв, щодо визначення порядку спілкування з дітьми, вона не подавала, та Орган опіки та піклування не встановлював будь-якого порядку спілкування з дітьми.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради - Кухтик Т.М., усудовому засіданні пояснила, що на момент обстеження умов проживання батька дітей - ОСОБА_1 на початку січня 2024 року було лише одне зауваження, а саме те, що дівчинка спить разом з бабусею, а хлопчик спить разом з батьком. Другого разу, коли приїхали обстежити умови проживання, діти були більш розкуті, хлопчик почав більш тулитися до людей, хотів спілкування. Розмовляли з дівчинкою, її влаштовувало проживання з батьком та бабусею, розповіла, що їздили у м. Дніпро в лікарню, обстежили її зір. Службою у справах дітей було надано запити до Новодонецької служби у справах дітей, та Білозерської служби у справах дітей, про обстеження умов проживання матері. Обидві служби надали акт про обстеження де прописано, що все є для виховання та розвитку дітей. Запросили і батька та матір на комісію, задавались питання, та сварок між батьками не було, де діти будуть проживати, все було за згодою. Мати дітей погодилась, що дітям, дійсно, добре жити з батьком, оскільки це був березень місяць, а у батька пічне опалення, і вона не заперечувала. Те, що мати не приїздила до дітей, а лише телефонувала, вона також, підтвердила, сказала, що немає можливості їздити до дітей. Як мати бачила, коли діти жили б з нею: - один тиждень коли вона вихідна, то діти проживають з нею, а коли тиждень працює, то діти проживають з батьком. Комісією було рекомендовано залишити на освітній процес у батька, поки дівчинка навчається, щоб не було туди-сюди дітей возити, і ОСОБА_7 з цим погодилась. Тому комісією було зроблено висновок про те, що вони не заперечують в місці проживання дітей разом з батьком.

На запитання представника позивача, представник третьої особи відповіла, що відповідач зверталась до служби у справах дітей, було запрошено ОСОБА_1 , усі разом розмовляли. ОСОБА_3 перед судом хотіла забрати до себе додому дітей, зазначила, що вона має такі ж права, як і батько. ОСОБА_1 сказав, що він не заперечує, якщо дівчина погодиться. Під час розмови дійшли висновку, та разом поїхали додому до батька, і вона забрала дітей. Щоб матері не давали дітей, такого не було. Служба рекомендувала не робити того, щоб діти тиждень проживали у матері, а тиждень у батька, оскільки, у дітей повинно бути постійне місце проживання. Того, що мати не може забрати дітей, та жити два, три, чотири місяці з дітьми такого не було.

На запитання суду представник третьої особи відповіла, що під час звернення позивача до служби, ними не було встановлено спору між батьками, щодо місця проживання дітей. Коли він звернувся до них, то заперечень, щоб діти жили з батьком, від матері не було. Батько звернувся тому що йому не подобались умови проживання з матір`ю, коли вона їх забирала. Хоча на той момент діти і проживали з ним, батько хотів, щоб це було задокументовано висновком, що дітям дійсно краще жити з батьком. Будь-який спір між батьками, щодо місця проживання дітей, вони не розглядали. Щодо надання можливості матері приймати участь у вихованні дітей такого спору, також, не розглядали. Мати не скаржилась, що їй не дають можливості приймати участь у вихованні дітей.

На запитання суду, що на підготовчому судовому засіданні було вирішено опитати доньку ОСОБА_8 , а представник третьої особи зобов`язана була забезпечити явку у судове засідання дитячого психолога, відповіла, що вона звернулась до відділу освіти, щоб шкільний психолог взяв участь, але зараз закінчився навчальний рік і на території району немає шкільного психолога, поїхав у відпустку. Вона звернулась до громадської організації « ОСОБА_9 », у них є дитячий психолог, але вони не мають права приймати участь у судових засіданнях.

Свідок ОСОБА_10 надала суду пояснення, відповідно до яких сторін знає, відносини нормальні, родинних відносин не має. Пояснила, що була свідком, коли позивач та відповідач проживали разом, жили на одній вулиці, по сусідству, до їх розлучення. Коли вона йшла вулицею, то зустрічала їх з дітьми. Ходили разом, як сім`я були дружні, не скандалили. Діти були охайні, чистенькі, гарненькі, не чула між ними скандалу. Як діти повернулись до батька, після їх розлучення, дітей вона рідко бачила. Батько дітей працював, їх мати сиділа вдома, дітей нікуди не випускали, тому вона їх мало бачила по вулиці. На теперішній час вона бачить дітей частіше, тато ходить з ними, бабуся на свято «День захисту дітей» приводила, гуляють повз її двору з машинками, та в парку, де вона їх часто бачить. Діти завжди були охайні, майже кожного дня вечорами діти гуляють, батько водить дівчинку на кружки (малювання, ліпка) та на заняття з англійської мови.

На запитання відповідачки, свідок відповіла, що вона не бачила, щоб відповідачка кожного дня гуляла з дітьми, можливо, вона тоді сама не була на вулиці. Бачила, як донька знімала відповідачку на телефон, робила «селфі». Підтвердила, що бачила, як відповідачка у 2022 році гуляла з дітьми, але рідко. Чула, що коли почалася війна, відповідачка дітей на вулицю не випускала, хоча всі діти були у парку, який поруч з будинком.

На запитання суду, свідок ОСОБА_10 відповіла, що зараз проживає, тобто зареєстрована як ВПО з 20 березня у м. Білозерське. На теперішній час вона не бачить відповідачку з квітня. У м. Білозерську свідок винаймає квартиру, як ВПО, для безпеки своїх дітей, а зареєстрована у АДРЕСА_4 , проживає по-сусідству з позивачем, тому розповідала у суді за той період, коли бачила відповідачку, яка проживала з нею по-сусідству.

Свідок - ОСОБА_11 у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких, вона позивача та відповідачку знає добре, родинних відносин немає, проживає по сусідству. Пояснила, що до розлучення бачила позивача та відповідача з дітьми на вулиці. Діти були чисті, охайні, обуті, поводили себе не агресивно. Після листопада 2023 року вона дітей бачила більше, які ходили в парк зі своїм батьком та бабусею. До цього вони теж ходили, але на теперішній час більше. Діти виглядають чисті, охайні, як і раніше. З батьком вони задоволені, на вулиці спілкуються з іншими дітьми, дітям стало краще, з`явилось більше друзів.

На запитання відповідачки, свідок відповіла, що до розлучення її діти менше гуляли, але не заперечувала, що у доньки відповідачки були друзі, наприклад вона спілкувалась із ОСОБА_12 , але їх було менше, ніж на теперішній час.

На запитання суду, свідок відповіла, що у 2022 році Мирославі було 6 років, тобто, вона стала дорослішою на 2 роки.

Суд, заслухавши позивача, та його представника, відповідачку, представника третьої особи, свідків, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 09 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис № 21 (а.с.9).

Від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено відповідний актовий запис № 43 від 21.08.2015 року, та актовий запис № 64 від 29.12.2020 року (а.с.13-14, 63-64).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року у справі № 933/525/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.10-12, 60-61).

Згідно довідки ВП «Шахтоуправління «Новодонецьке» ОСОБА_1 з 14.02.2022 року працює прохідником на дільниці ДПР-1, та має стабільний дохід. За період з жовтня 2023 року по березень 2024 року загальна сума нарахованого доходу становить 389560,85 грн (а.с.15).

Як вбачається з виробничої характеристики, ОСОБА_1 працює на ДП «Добропіллявугіллявидобуток» ШУ «Новодонецьке» у якості прохідника з 26.04.2023 року на дільниці ДПР-1. За період роботи показав себе з гарного боку, як спокійний, урівноважений, кваліфікований фахівець. До роботи відноситься з відповідальністю, у колективі користується повагою. Порушень трудової та виробничої дисципліни не мав (а.с.16).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.01.2024 року № 01, ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей ОСОБА_4 , директора центру надання соціальних послуг Хом`якової М.В., поліцейського офіцера громади ОСОБА_13 , вбачається, що житлове приміщення на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: спальна кімната та зала. Хлопчик спить з батьком, дівчинка з бабусею. Куточок для навчання, гаджет є в наявності. На момент відвідування в будинку тепло, прибрано. У дітей одяг та взуття є в наявності за сезоном. Створені всі умови для виховання та розвитку дітей. Діти проживають разом з батьком з листопада 2023 року, мати телефонувала за цей час 2 рази, діти сумують за нею. За результатом бесіди було рекомендовано ОСОБА_1 налагодити стосунки з дружиною (а.с.17).

Згідно акту обстеження умов проживання від 22.01.2024 року № 12, гр. ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей ОСОБА_4 , директора центру надання соціальних послуг Хом`якової М.В., поліцейських офіцерів громади ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , вбачається, що житлове приміщення на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: спальна кімната та зала. Будинок з пічним опаленням, дрова та вугілля в наявності. На момент відвідування в будинку тепло, створено всі умови для розвитку та виховання дітей. Дівчинці провели обстеження зору, придбали окуляри. Діти охайні, доглянуті. Стосунки та традиції сім`ї добрі. Діти проживають разом з батьком та бабусею. Діти люблять та поважають дорослих. Мати з дітьми спілкується по телефону. За результатом бесіди було рекомендовано ОСОБА_1 налагодити стосунки з матір`ю дітей (а.с.18).

Відповідно до побутової характеристики, складеної депутатом Олександрівської селищної ради ОСОБА_15 № 28 від 27.12.2023 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується з позитивної сторони: привітний, урівноважений, спокійний, уважний до потреб своїх дітей. У конфліктах не був помічений. Працює на шахті, заробітну плату отримує регулярно. На даний час розлучений, проживає разом зі своєю матір`ю, та двома неповнолітніми дітьми, яким створено всі умови для розвитку та виховання. Належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Між ним та дітьми складаються добрі стосунки, засновані на довірі і взаєморозумінні (а.с.19).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № 154/01-07 від 18.03.2024 року, батько ОСОБА_1 , проживає разом зі своєю матір`ю, та двома неповнолітніми дітьми. Після розлучення діти проживали разом з матір`ю, але, починаючи з кінця листопада 2023 року, за домовленістю між батьками, проживають разом з батьком. Батько дітей ОСОБА_1 працює на ДП «Добропіллявугіля-видобуток»ШУ «Новодонецьке» у якості прохідника на ДПР-1, та має стабільну заробітну плату. Позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання. Батьком створено належні умови для проживання, навчання, та розвитку дітей. Мати дітей ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови: обладнані спальні місця, місце для ігор, в наявності іграшки за віком. Діти знаходяться з батьком, за домовленістю між батьками, за місцем реєстрації дітей. Крім того, мати дітей - ОСОБА_3 , винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дітей створені умови: для дітей є окремі спальні місця, є місце для навчання та проведення дозвілля, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Діти проживають з батьком по домовленості. З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, служба у справах дітей Олександрівської селищної ради не заперечує в місці проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-22, 69-71, 73-75).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Опорного закладу Олександрівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 11.04.2024 року № 195, ОСОБА_16 навчається у 2 класі з 2021 року. Має досягнення достатнього рівня. З великою відповідальністю ставиться до навчання. Дівчинка має добре розвинену пам`ять, зв`язне мовлення, мислення та уяву. Вона активно працює під час уроків, виявляє старанність у навчанні, дотримується правил поведінки під час онлайн-уроків. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. ОСОБА_8 забезпечена всім необхідним: шкільним приладдям, сезонним одягом, взуттям. На даний час проживає разом з татом, який приділяє належну увагу дитині, та підтримує постійний зв`язок із класоводом (а.с.23).

Згідно довідок КНП «Олександрівська лікарня планового лікування» № 99/1, № 99/2 від 22.04.2024 року, ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога, та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.24,25).

Як вбачається з виробничої характеристики, ОСОБА_3 працювала у ОСОБА_17 з червня 2019 року по листопад 2019 року листоношею. У лютому 2020 року була прийнята на посаду прибиральниці. Зарекомендувала себе з позитивної сторони: дисциплінована, уважна, старання, чесна, ввічлива. У роботі керувалася правилами внутрішнього трудового розпорядку. Крім прямих посадових обов`язків, брала на себе додаткові підміняла листоношу, яка була у відпустці. Дисциплінарних попереджень на її адресу не зафіксовано (а.с.57).

Згідно виробничої характеристики, ОСОБА_3 працювала на дільниці № 4 КП «Добро» Добропільської міської ради учнем (кочегаром) котельні з 17.11.2023 року по 07.12.2023 року. За час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, не мала дисциплінарних стягнень, посадові обов`язки виконувала в строк (а.с.58).

Згідно акту обстеження умов проживання від 27.02.2024 року громадянки ОСОБА_3 , проживаючої по АДРЕСА_3 , складеного комісією у складі: спеціаліста служби у справах дітей Білозерської міської ради Шлапак О.І., та фахівця із соціальної роботи центру надання соціальних послуг Білозерської міської ради ОСОБА_18 вбачається, що житло розміщене на 3 поверсі 5 поверхового будинку, та складається із: 2 кімнат, коридору, ванної кімнати, кухні, вітальні, спальні. Умови проживання задовільні. Кімнати обладнані корпусними та м`якими меблями, електропобутовою технікою. У квартирі чисто та затишно. В холодильнику наявні запас приготовленої їжі та запас продуктів. Для дітей є окремі спальні місця, є місце для навчання, та проведення дозвілля. За даною адресою проживає без реєстрації, винаймає житло. ОСОБА_3 влаштувалась на роботу поваром у піцерію м. Білозерське. Діти проживають з батьком по домовленості. Члени комісії дійшли висновку, що матір`ю створені належні умови для проживання та виховання дітей. Мати має можливість та бажання забрати своїх дітей на сумісне проживання та виховання і всебічний розвиток (а.с.62).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.06.2024 року № 45 громадянина ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей ОСОБА_4 , директора центру надання соціальних послуг Хом`якової М.В., поліцейського офіцера громади ОСОБА_13 , вбачається, що житлове приміщення розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається із 2 кімнат: спальна кімната, зала, кухня. Будинок з пічним опаленням. Умови проживання добрі. Кімнати обладнані корпусними та м`якими меблями, електропобутовою технікою. В будинку прибрано, затишно. У дітей окремі спальні місця, куточок для навчання, іграшки; одяг та взуття придбані за сезоном. Батьком створені належні умови для проживання та виховання дітей. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_19 . За результатом бесіди було рекомендовано налагодити зв`язок з матір`ю дітей (а.с.76).

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (а.с.60-61), позивач не заявляв про наявність між сторонами спору, щодо місця проживання дітей, а відповідачка заявила, що спору між ними щодо проживання дітей не має.

За вимогами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За вимогами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, на підставі ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За вимогами ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 141 СК, м ати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

На підставі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За вимогами ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За вимогами ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Суд дійшов до висновку, що підстав для втручання у сімейне життя сторін та їх дітей не є необхідним у демократичному суспільстві оскільки воно не стосується інтересів національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, запобігання заворушенням чи злочинам, захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Беручи до уваги вищевикладене суд дійшов до висновку, що позивачем у позовній заяві, долучених до неї та досліджених у судовому засіданні доказах, поясненнях сторін не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між ним та відповідачкою існує спір щодо визначення місця проживання дітей.

Малолітні діти проживають з позивачем на підставі домовленості між батьками, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 160 СК України. Малолітні діти зареєстровані за місцем проживання позивача.

Відповідач, яка надала згоду на проживання дітей разом з позивачем, визнала таку домовленість у судовому засіданні, та позивачем дана обставина не спростована.

Відповідачка на засіданні Органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради не заперечувала щодо місця проживання дітей з батьком, відзив на позовну заяву не надала, з зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей до суду не зверталася.

Відповідачка у судовому засіданні висловила незадоволення поведінкою позивача при наданні їй можливості приймати участь у вихованні дітей, що не є підтвердженням спору між сторонами про місце проживання дітей.

Позивач звернувся до Органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради не з приводу спору між ним та відповідачкою про визначення місця проживання дітей, а з метою документування факту проживання дітей саме з ним.

Орган опіки та піклування Олександрівської селищної радибудь-який спір між батьками, щодо місця проживання дітей, чи надання можливості матері приймати участь у вихованні дітей не розглядав.

Як вбачається із наданих позивачем доказів, діти проживають за його місцем проживання, будь-яких підстав вважати, що право батька на визначення місця проживання дітей із ним не визнається, заперечується матір`ю дитини чи будь-ким, наразі немає, докази про таке відсутні. Міркування позивача про протилежне ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд вирішує спір, що реально виник, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли, та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дітей, які не існують. За відсутності реального спору щодо місця проживання дітей, не вимагається підтвердження судом факту наявності в одного з батьків права на визначення місця проживання дітей, визнання такого права, тощо, для цього відсутні процесуально-правові підстави. Звернення до суду про вирішення спору, якого в дійсності не існує, з метою розгляду судом питання, вирішення якого передбачене можливе позасудовим порядком, і така можливість не втрачена з метою фіксації фактичних обставин місця проживання дітей, не є належним і добросовісним способом реалізації цивільних (сімейних) прав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За встановлених обставин, у зв`язку з доведеною відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору про місце проживання дітей, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради, - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 червня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 01 липня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради, місцезнаходження: вул. Центральна, 15-А, смт Олександрівка, Краматорського району Донецької області.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.