ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/829/24 Справа № 932/2353/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2024 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро без повідомлення учасників справу, що виникла із цивільних правовідносин за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в якій подано клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022року Дніпровський міський центр зайнятості, правонаступником якого є Дніпропетровський обласний центр зайнятості, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому виклав вимоги про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач перебував на обліку в Дніпровському міському центрі зайнятості як безробітний з 17 березня 2020року по 25 серпня 2020року. Протягом перебування на обліку у статусі безробітного відповідачу було нараховано допомогу по безробіттю в розмірі 44 884,01грн та з 16 листопада 2020року по 04 січня 2021року відповідачем було отримано допомогу по безробіттю в розмірі 2 874,19грн. В подальшому на виконання вимог статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітні було проведено розслідування страхового випадку, в результаті якого складено акт № 21/100222 від 10 лютого 2022року. За результатами перевірки з Пенсійного фонду України була отримана інформація, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Таким чином, Дніпровським міським центром зайнятості виявлено факт порушення частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв`язку з чим сума незаконно отриманих коштів за період з 17 березня 2020року по 24 серпня 2020року становить 44 884,01грн та за період з 16 листопада 2020року по 03 січня 2021року становить 2 874,19грн.

Ураховуючи викладене, позивач виклав вимоги про стягнення з відповідача на його користь незаконно отриманої допомоги по безробіттю, виплаченої за період з 17 березня 2020року по 24 серпня 2020року в розмірі 44 884,01грн та за період з 16 листопада 2020року по 03 січня 2021року в розмірі 2 874,19грн, а також судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 481,00грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю, виплачену за період з 07 травня 2020року по 24 серпня 2020року в розмірі 32 407,62грн та за період з 16 листопада 2020року по 30 січня 2021року в розмірі 2 874,19грн, а всього 35 281,81грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 виклав вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Дніпропетровський обласний центр зайнятості виклав вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Дніпропетровського обласного центру зайнятості залишено без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024року залишено без змін.

19 грудня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судового збору.

Клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 3 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Ураховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Дніпропетровського обласного центру зайнятості залишено без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024року залишено без змін, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судового збору.

Доводи викладені у заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про не правильне розподілення судового збору можуть бути предметом касаційного розгляду в порядку пункту третього частини першої статті 389 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 260, 261, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024року.

Судді: