Справа № 202/3219/24
Провадження № 2/202/3146/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

28 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

представника позивача адвоката Сави О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Світлана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат Сава Олег Миколайович через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Світлана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову, представник позивача зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , відкрилась спадщина. За заявами позивачів ОСОБА_2 , яка діє за себе та і інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В. заведено спадкову справу № 29/2022. В рамках даної спадкової справи, приватний нотаріус Коваленко С.В. видала позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом, на дві присадибні ділянки, чотири квартири, транспортний засіб та частки у статутному капіталі юридичної особи. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Коваленко С.В. від 28.12.2023 року позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані квартири. Дані квартири померлий успадкував після смерті своєї бабусі, однак не зареєстрував право власності на дане майно.

Оскільки позивачі не мають можливості у інший спосіб, окрім судового, захистити своє порушене право, тому вони вимушені вернутись до суду із даним позовом, в якому просять: визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку за кожним на квартири АДРЕСА_3 ; 2) загальною площею 82,8 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів адвокат Сава О.М. в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. В подальшому, подав заяву про розгляд справи без його участі в якій також зазначив, що просить не стягувати судовий збір з відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що спадкодавець не набув право власності на майно, а тому таке право не набувають і його спадкоємці.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1964 від 28 листопада 2022 року.

Позивачі у справі є родичами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 08 лютого 2019 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28;

донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 серпня 2019 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 264;

син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис № 803;

донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 22 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 472.

27 грудня 2022 року ОСОБА_2 від свого імені та в якості законного представника від імені малолітньої доньки ОСОБА_3 подала заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В заведена спадкова справа № 29/2022, номер справи у Спадковому реєстрі 70095068.

03 березня 2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька №№ 16/02-14, 17/02-14.

В рамках спадкової справи № 29/2022, приватний нотаріус Коваленко С.В. видала позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом, на частину належного спадкодавцю майна.

28 грудня 2023 року ОСОБА_2 від свого імені, від імені малолітньої дочки ОСОБА_3 , а також від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частку в кожному праві власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

До заяви ОСОБА_2 були додані: договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 , посвідчений 01.08.1997 року ОСОБА_7 , державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-7375, продавцями за яким були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а покупцем - ОСОБА_12 ; договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 29.08.1996 року ОСОБА_7 , державним нотаріусом Шостої ДДНК за реєстровим № 2-8018, продавцями за яким були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а покупцем - ОСОБА_12 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6 від 18.09.2023 року; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 від 18.09.2023 року.

Дані документи були подані позивачами та досліджені судом в ході розгляду справи по суті.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Світлани Володимирівни 28 грудня 2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частку в праві власності кожному із спадкоємців на кожну зі спірних квартир, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на належне йому майно.

У даній постанові приватним нотаріусом також зазначено, що в матеріалах спадкової справи № 29/2022 зберігається копія спадкової справи № 380/2002 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заведена Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 23.05.2002 року. В даній спадковій справі наявний заповіт, посвідчений 10.10.2001 року державним нотаріусом Шостої ДДНК Драпатою О.М за реєстровим № 3-6497, яким ОСОБА_12 заповіла квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та інше майно онуку ОСОБА_6 , а також заява ОСОБА_6 № 480 від 23.05.2002 року, якою він прийняв все майно, що залишилось після смерті баби за заповітом. Проте свідоцтва про право на спадщину на дані квартири ОСОБА_6 не видавались, жодні документ (правовстановлюючі, технічні документи, тощо) на ці квартири в матеріалах справи відсутні.

Також зазначено, що в оригіналах поданих нотаріусу копіях договорів купівлі-продажу відповідні реєстраційні записи бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності за ОСОБА_12 та відсутній факт реєстрації права власності за ОСОБА_12 на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР № 4132 від 26.04.2023 року та відсутній факт реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_7 , що підтверджується інформацією Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР № 4101 від 26.04.2023 року.

Судом також досліджено належним чином завірену копію спадкової справи № 29/2022, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦК України) и спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

За життя, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповітів не складав, єдиними спадкоємцями оспорюваного майна є позивачі, які у відповідності до вимог ст.ст. 1268,1269 ЦК України, вважаються такими, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, подали нотаріусу відповідні заяви. Наведене також підтверджується довідкою, виданою приватним нотаріусом Коваленко С.В. № 109/02-14 від 19.06.2023 року.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.ст. 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Як встановлено судом, на виконання вимог чинного законодавства, позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак, у вчинені такої нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (ч.ч. 1,2 ст. 328 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Виходячи з аналізу статті 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, на даний час продовжує існувати, зазначена нотаріусом, причина відмови позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме відсутність у останніх правовстановлюючих документів на спадкове майно квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Однак, відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно обґрунтується тим, що спадкодавець ОСОБА_6 отримав його у спадок від своєї бабусі ОСОБА_12 , якими за життя, нею не було оформлено своїх прав, шляхом держаної реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку.

Наведені обставини вказують на відсутність у позивачів умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, у відповідності до вимог ст. 1297,1298 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, ефективним способом захисту порушених прав позивачів є визнання за ними права власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , кожному окремо по 1/4 частці кожної з квартир.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Світлана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем за подання позовної заяви були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 15140,00 гривень. Доказів понесення сторонами інших судових витрат, на час розгляду справи сторонами не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Представник позивачів просив не покладати судові витрати на відповідача, на підставі чого суд вважає можливим, в порядку ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати з оплати судового збору на позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 48, 49, 51, 76- 89, 102, 209, 210, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Світлана Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- 1/4 частку квартири, загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- 1/4 частку квартири, загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- 1/4 частку квартири, загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- 1/4 частку квартири, загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- 1/4 частку квартири, загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- 1/4 частку квартири, загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- 1/4 частку квартири, загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- 1/4 частку квартири, загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Мачуський