Провадження № 2-о/470/19/24
Справа № 470/548/24
У Х В А Л А

28 червня 2024 року смт Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба у справах дітей Березнегуватської селищної ради, Березнегуватський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2024 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства у якій зазначив, що з 2010 року проживав разом з ОСОБА_2 без реєстрацію шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила ОСОБА_3 , батьком якої є він. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Посилаючись на викладене та те, що встановлення батьківства є необхідним для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_1 просив суд встановити факт його батьківства щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати Березнегуватський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Баштанському районі Миколаївської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису в Книзі реєстрації народжень.

Вказана заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження ( загального або прощеного); 3) окремого провадження.

За частинами 1,3 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач і відповідач), треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Всупереч зазначеним вимогам ОСОБА_1 звертаючись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що підлягає розгляду в порядку окремого провадження зазначив, що учасниками цієї справи є позивач та треті особи, а не заявник і заінтересовані особи по справі, як того вимагає ЦПК України.

Крім цього, звертаючись до суду з зазначеною заявою ОСОБА_1 вказав, що вважає себе батьком ОСОБА_3 , та посилаючись на норми ст.ст.128, 130 Сімейного кодексу України, просив суд встановити факт визнання батьківства. Натомість за роз`ясненнями викладеними у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.05.1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» -суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. За статтею ст.130 Сімейного Кодексу України встановлення факту батьківства за рішенням суду може бути у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, а саме матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

З огляду на викладене вище суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 не може бути заявником у справі про встановлення факту батьківства, оскільки такий факт підлягає встановленню судом лише в разі смерті особи, яка вважає себе батьком дитини.

Також учасником цієї справи ОСОБА_1 зазначив Березнегуватський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), натомість з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 убачається, що запис про її народження, було вчинено іншим органом, а саме Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визначити учасників справи та зміст вимог викладених у заяві у чіткій відповідності до вимог Цивільного процесуального Кодексу України та Сімейного Кодексу України.

Також суд роз`яснює що згідно положень глави 12 Сімейного Кодексу України визначення походження дитини може відбуватися за рішенням суду, за позовом про визнання батьківства, який може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За ч.4 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Справи про визнання батьківства суд розглядає в позовному провадженні ( п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба у справах дітей Березнегуватської селищної ради, Березнегуватський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту визнання батьківства - залишити без руху надавши строк для виправлення зазначених вище недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Орлова