Справа № 524/5277/23
Провадження №2/524/390/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року адвокат Назаренко В.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 3/8 частки автомобіля.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є власником 3/8 частки автомобіля Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 . Власником 5/8 частки автомобіля є ОСОБА_3 вартість транспортного засобу складає 257 635 грн., що підтверджується висновком експертного транспортно - товарознавчого дослідження№ 109, складеного 19.06.2023 року судовим експертом Сумцовим С.С. Оскільки вказаний автомобіль є неподільним майном та знаходиться у володінні та користуванні відповідача ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за 3/8 частки вказаного майна у розмірі 96613,44 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 04.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року накладено заборону відчуження транспортного засобу.

Розпорядженням за №139 від 12.01.2024 здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям справа передана судді Предоляк О.С.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року закрито підготовче провадження по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Назаренко В.В, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, з підстав, що зазначені.

Відповідач ОСОБА_3 , просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитини. Не має змоги сплатити грошову компенсацію. Транспортним засобом не користується.

Заслухавши пояснення учасників цивільного провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 березня 2023 року, яке набрало законної сили, крім іншого, визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 3/8 частки автомобіля Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .

Власником 5/8 частки автомобіля є ОСОБА_3 .

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновку експертного транспортно - товарознавчого дослідження № 109, складеного 19.06.2023 року судовим експертом ОСОБА_4 вартість автомобіля Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 складає 257 635, 85 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частин першої та третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ці приписи регулюють право співвласника отримати матеріальну компенсацію у разі неможливості надання йому у володіння та користування його частини спільного майна в натурі, а не у разі припинення права на частку у праві спільної часткової власності.

Натомість, відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

При цьому, згода інших співвласників на виплату співвласнику, який бажає отримати компенсацію вартості його частки, не є обов`язковою, проте судами під час вирішення справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати, чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які мають (не мають) змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

За таких обставин правовідносини сторін регулюються нормою статті 364 ЦК України.

Частиною другою статті 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦПК України).

Наведене узгоджується із правовими висновками, зробленим Верховним Судом України у постанові № 623/5351/ 15-ц від 15.05.2019 року та № 193/1008/16-ц від 27.09.2018 року.

Присуджуючи позивачу грошову компенсацію, суд виходить із того, що позивач надала згоду на присудження грошової компенсації замість її частки.

Суд, вважає належним доказом вартості спірного майна висновок експертного транспортно - товарознавчого дослідження, складений 19.06.2023 року судовим експертом ОСОБА_4 , який відповідає вимогам статті 102, 106 ЦПК України, в ньому значиться обрана методика та метод дослідження, приведені належні розрахунки та інші необхідні відомості, а сама оцінка вартості автомобіля проведена без огляду автомобіля, зважаючи на те, що транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому присуджує ОСОБА_1 , грошову компенсацію у розмірі 96613,44 грн. замість її частки на вказаний автомобіль та виходить із того, що вказана річ є неподільною, одноособово використовується відповідачем ОСОБА_3 , що призводить до фізичного зносу транспортного засобу, фактично їй належить 3/8 частки спірного автомобіля та позивач надала згоду на присудження їй грошової компенсації замість її частки.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача грошової компенсації.

Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували суму компенсації та позовні вимоги взагалі.

Суд зазначає, що при розгляді даного позову з серпня 2023 року відповідачем не надано до суду ні висновків експертиз, ні звітів з оцінки майна. Клопотання про призначення судової експертизи відповідачем суду не заявлялися.

Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою уст.129 Конституції України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги від 18.07.2023 в п 4.1. якого встановлений розмір гонорару 10 000 грн. , детальний опис робіт, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 10 000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено.

Також, позивачем понесено витрати, пов`язані з залученням судового експерта у розмірі 1500 грн (а.с. 16).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1610, 40 грн. (а.с.1, 28 )

Керуючись ст. ст. 2,4,5,10, 11,12,13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 229, 256-257, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку у спільному майні - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість 3/8 частки автомобіля Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 у розмірі 96613,44 грн., судові витрати: у повернення сплаченого судового збору 1610,40 грн. витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., витрати за експертний висновок у розмірі 1500 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.09.2023 року шляхом зняття заборони відчуження транспортного засобу марки Honda Civic, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена Предоляк