"01" липня 2024 р. Справа № 363/3060/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, зацікавлена особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що у 2008 році між ним та ОСОБА_2 виникли стосунки, в результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . За час стосунків та під час вагітності ОСОБА_2 шлюб не уклали. Після народження дитини, ОСОБА_2 зареєструвала доньку, де вказала відомості про батька зі слів матері, хоча ОСОБА_1 визнавав своє батьківство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. На підставі зазначеного, заявник просить встановити факт батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Відповідно до абз.3-5 п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Частиною 1 статті 130 Сімейного кодексу України, передбачено умови встановлення факту батьківства за рішенням суду, а саме: у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином, законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється, тоді як заявник у заяві просить встановити факт батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , 15.11.2018 року.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно зі ст. 129 СК України, зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У той же час процедура визнання батьківства за рішенням суду встановлена ст.128 СК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (ч.ч.1, 2, 4 ст.128 СК України).

Таким чином, справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм ст.130 СК України, розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст.128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем/позивачем у справі.

Таким чином, оскільки заявник бажає визнати батьківство щодо ОСОБА_3 , то суд роз`яснює, що ОСОБА_1 слід звернутися до суду з цією вимогою у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок визнання батьківства.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в даній справі існує спір про право, який виходячи із аналізу ст.128 СК України повинен розглядатись судом на підставі позовної заяви в порядку позовного провадження, а відтак у відкритті провадження в даній справі заявнику слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення батьківства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк