Провадження № 2-о/175/288/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бойко О.М.

при секретареві судового засідання Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У жовтні 2024 року заявник ОСОБА_1 , звернувся до Дніпропетровського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, зазначена заява було розподілена до провадження судді Бойка О.М.

В заяві ОСОБА_1 просить суд:

-встановити факт, що має юридичне значення факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

-встановити факт, що має юридичне значення факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , здійснює постійний догляд за членом своєї родини бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

В обґрунтування заяви заявник вказував на те, що заявник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та здійснює за нею постійний догляд.

За ствердженнями заявника - інших доглядальників крім нього у бабусі не має, оскільки її чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померли. Інші родичі у ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, відповідним Висновком ЛКК від 17.03.2024 року приватного підприємства «Баро» «підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, рекомендовано постійний догляд на непрофесійній основі від фізичної особи.

Також, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серія 12 ААГ, номер 559457, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.03.2024 року має другу групу інвалідності (безстроково).

Крім того, відповідно до листа Приватного підприємства «Баро» від 19.06.2024 року №11, ОСОБА_2 1942 року народження, перебуває під наглядом нейрохірурга, кардіолога та пульмонолога у «Кліниці медичної допомоги дітям та дорослим». Окрім цього регулярно відвідує заклади охорони здоров`я.

Заявник стверджує, що кожного разу на лікування ОСОБА_2 приводить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , він же і оплачує таке лікування та обстеження в повному обсязі. ОСОБА_1 піклується про ОСОБА_2 , у разі необхідності забезпечує необхідні ліки та процедури на найвищому рівні, виконує усі рекомендації лікаря, забезпечує підтримку належного стану здоров?я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , як найближчий родич ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав здійснювати за нею догляд відразу після смерті чоловіка, з липня 2018 року та продовжує це робити по теперішній час. Він повністю забезпечує її всім необхідним: продуктами харчування, предметами першої необхідності, а також повністю сплачує всі необхідні для неї обстеження та медичні послуги, що підтверджується вищевказаними листами з медичних закладів.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 30.07.2024 року склала заповіт серія НТМ, номер 000526, згідно з яким усі права та обов?язки ОСОБА_2 , які їй належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов?язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, буде належати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендовано постійний догляд на непрофесійній основі від фізичної особи та у зв?язку з її віком, численними хворобами, їй стає все гірше та їй стає важко переїжджати з квартири на квартиру то ОСОБА_1 прийняв рішення забрати її до себе та вони проживають разом за фактичним місцем проживання заявника.

Таким чином, ОСОБА_1 , на підставі здійснення постійного догляду за особою, яка його потребує, має зобов?язання безоплатно здійснювати постійний догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем її проживання. Інші особи, крім нього, які зобов?язані та можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні.

На підставі викладеного, у заявника виникла потреба у встановленні того факту, що ОСОБА_1 проживає однією сім?єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює постійний догляд за членом своєї сім?ї бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я від 17.03.2024 року приватного підприємства «Баро», потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Заявник вказав, що іншим чином встановити даний факт, окрім звернення до суду із відповідною заявою - неможливо.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 не з`явився. Надав заяву, в якій свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась. Про час та місце повідомлялась належним чином. Клопотань не надавала.

До суду була надана заява ОСОБА_5 , як свідка, яка підтверджує, що ОСОБА_1 тривалий час проживає разом із ОСОБА_2 та здійснює за нею догляд та, що окрім нього за нею більше ніхто не піклується.

До суду була надана заява ОСОБА_6 , як свідка, яка підтверджує, що ОСОБА_1 тривалий час проживає разом із ОСОБА_2 та здійснює за нею догляд та, що окрім нього за нею більше ніхто не піклується.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає, що, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

У відповідальності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Встановлено, що заявник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та здійснює за нею постійний догляд.

Інших доглядальників крім нього у бабусі не має, оскільки її чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.07.2018 року, серія НОМЕР_3 , актовий запис №1344 від 18.07.2018 року, видане Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та свідоцтвом про смерть від 30.03.2005 року, серія НОМЕР_4 , актовий запис №2774 від 30.03.2005 року, видане відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, відповідно. Інші родичі у ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, відповідним Висновком ЛКК від 17.03.2024 року приватного підприємства «Баро» «підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, рекомендовано постійний догляд на непрофесійній основі від фізичної особи.

Також, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серія 12 ААГ, номер 559457, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.03.2024 року має другу групу інвалідності (безстроково).

Крім того, відповідно до листа Приватного підприємства «Баро» від 19.06.2024 року №11, ОСОБА_2 1942 року народження, перебуває під наглядом нейрохірурга, кардіолога та пульмонолога у «Кліниці медичної допомоги дітям та дорослим». Окрім цього регулярно відвідує заклади охорони здоров`я.

Кожного разу на лікування ОСОБА_2 приводить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , він же і оплачує таке лікування та обстеження в повному обсязі. ОСОБА_1 піклується про ОСОБА_2 , у разі необхідності забезпечує необхідні ліки та процедури на найвищому рівні, виконує усі рекомендації лікаря, забезпечує підтримку належного стану здоров?я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , як родич ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав здійснювати за нею догляд відразу після смерті чоловіка, з липня 2018 року та продовжує це робити по теперішній час. Він повністю забезпечує її всім необхідним: продуктами харчування, предметами першої необхідності, а також повністю сплачує всі необхідні для неї обстеження та медичні послуги, що підтверджується вищевказаними листами з медичних закладів.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 30.07.2024 року склала заповіт серія НТМ, номер 000526, згідно з яким усі права та обов?язки ОСОБА_2 , які їй належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов?язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, буде належати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендовано постійний догляд на непрофесійній основі від фізичної особи та у зв?язку з її віком, численними хворобами, їй стає все гірше та їй стає важко переїжджати з квартири на квартиру то ОСОБА_1 прийняв рішення забрати її до себе та вони проживають разом за фактичним місцем проживання заявника.

Таким чином, ОСОБА_1 , на підставі здійснення постійного догляду за особою, яка його потребує, має зобов?язання безоплатно здійснювати постійний догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем її проживання. Інші особи, крім нього, які зобов?язані та можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні.

На підставі викладеного, у заявника виникла потреба у встановленні того факту, що ОСОБА_1 проживає однією сім?єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює постійний догляд за членом своєї сім?ї бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я від 17.03.2024 року приватного підприємства «Баро», потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Іншим чином встановити даний факт, окрім звернення до суду із відповідною заявою - неможливо.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов?язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі статті 12 ЗУ «Про соціальні послуги», отримувач соціальних послуг має право на вільний вибір надавачів соціальних послуг та отримання соціальних послуг відповідно до умов договору про надання соціальних послуг.

Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

У відповідності до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім?ї, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права і обов?язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

Статтею 10 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років.

Сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки за ч.2 ст.3 СК України.

Законом не визначено іншого порядку встановлення факту зайняття постійним доглядом за членом своєї сім?ї рідною бабусею, яка через похилий вік та наявності когнітивних порушень за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я потребує постійного догляду та соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Викладені вище обставини справи підтверджуються доказами, належними та допустимими у розумінні вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявника на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішує дану справу з врахуванням наступних мотивів та норм права.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що заяву подано правомочною особою, яка перебуває в родинних відносинах з особою стосовно якої вирішується питання встановлення факту.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Як вбачається з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Встановити факт, що має юридичне значення факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , здійснює постійний догляд за членом своєї родини бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бойко О.М.