Номер провадження: 22-ц/813/2943/24
Справа № 2-3496/10
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого Олександра Володимировича, за участю стягувача Акціонерного товариства «ПроКредит Банк»,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лисого О.В. за участю стягувача АТ «ПроКредит Банк». Скаржник посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-3496/10 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за договором траншу у розмірі 488 734,35 грн., та судові витрати у розмірі 1730,00 грн. З метою виконання вказаного рішення, як таке що набрало чинності, 30.07.2013 року було видано виконавчий лист №2-3496/10. Протягом 2011-2012 року, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження, було звернуто стягнення на предмет іпотеки на транспортний засіб. У листопаді 2017 року стягувач АТ «ПроКредит Банк» звернувся з виконавчим листом №2-3496/10 до виконавчої служби, внаслідок чого Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВП№ 54881330. Однак у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, 26.06.2018 року вказане виконавче провадження було завершено з поверненням виконавчого документу стягувачу. 30.06.2021 року АТ «ПроКредит Банк», в черговий раз, шляхом подачі поштового листа звернувся до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання рішення за виконавчим листом №2-3496/10. 22.07.2021 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисим Олександром Володимировичем була розглянута заява АТ «ПроКредит Банк» про примусове виконання рішення, і у зв`язку з чим була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№ 66042926 від 22.07.2021 року. Скаржник вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання після його переривання тривав три роки починаючи з 27.06.2018 по 27.06.2021 року. В свою чергу, як вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, лист АТ «ПроКредит Банк» із відповідною заявою, та виконавчим листом на адресу виконавчої служби був відправлений 30.06.2021 року, тобто с пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. На підставі наведеного скаржник просив визнати незаконною постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження та скасувати її.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року скасувати, а його скаргу задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 19.03.2024 року на 15.30 годину, представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотав, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Від представника АТ «ПроКредит банк» 18.03.2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Будучи присутнім в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Спічак Вадим Олексійович не заперечували проти розгляду справи за тією явкою, яка фактично відбулася.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, відсутності від сторін клопотань про відкладення, та достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого документу стягувач АТ «ПроКредит Банк» передав у поштове відділення на відправлення 29.06.2021 року, тобто у перший робочий день, тому строк не вважав пропущеним.

Однак колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.

Матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2010 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 488 734,35 грн. та судові витрати в сумі 1 730 грн., по якому було відкрито виконавче провадження.

26 червня 2018 року постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Процько Г.І. виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

22 липня 2021 року, за заявою стягувача АТ «ПроКредит Банк» від 30.06.2021 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисим О.В. було відкрито виконавче провадження № 66042926 з виконання виконавчого листа № 2-3496/10 виданого Приморським районним судом м. Одеси.

28 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лисого О.В., обґрунтовуючи її тим, що дії державного виконавця, щодо відкриття 22.07.2021 року виконавчого провадження № 66042926 є неправомірними, оскільки строк пред`явлення документа до виконання сплив.

Колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом скарги є те, що 26.06.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.07 том 1). 30.06.2021 року АТ «ПроКредит Банк шляхом подачі поштового листа звернувся до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення за виконавчим листом № 2-3496/10 (а.с.09-11, том 1). 22.07.2021 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисим Олександром Володимировичем була розглянута заява АТ «ПроКредит Банк» про примусове виконання рішення, та була винесена відповідна постанова від 22.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження.

Між тим, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання після його переривання тривав три роки, починаючи з 27.06.2018 року по 27.06.2021 року.

Враховуючи, що останній день строку подачі виконавчого документа 27.06.2021 року припадав на неділю вихідний день, а наступний день припадав на святковий день - День Конституції України, то останнім днем закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання слід вважати 29.06.2021 року.

За змістом частин першої та четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Проте строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Обчислення процесуальних строків, ст. 122 ЦПК України відзначає, що строки, встановлені як законом, так і судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а згідно ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку; строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку, а якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця; якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день; перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі N 910/18165/13 (провадження N 6-698гс16) зроблено висновок, що "після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, постанова державного виконавця не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Шляхом дослідженням матеріалів справи, апеляційний суд вбачає, що дата заяви про примусове виконання рішення, АТ «ПроКредит Банк» датована - 29.06.2021 року (том 1 а.с. 10), але подана фактично така заява разом з виконавчим листом 30.06.2021 року, що підтверджується копією конверту з відбитком поштового календарного штемпеля (том 1, а.с. 09).

Тобто строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання стягувачем порушено. Тому державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса ПМУМЮ (м. Одеса) Лисий О.В. не мав підстав для відкриття виконавчого провадження. На вказану підставу суд першої інстанції уваги не звернув та помилково відмовив у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, згідно правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила).

Відповідно до п.58 Правил під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

Скарг на дії поштового оператора щодо порушення правил реєстрації кореспонденції стягувачем до суду не надано. Крім того, стягувач не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем порушено строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G.andOthers v.Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, §39), «Олександр Волков проти України» («OleksandrVolkov v.Ukraine», заява №21722/11, §170)).

При таких обставинах, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого Олександра Володимировича - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого Олександра Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП № 66042926 від 22.07.2021 року, про примусове виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси по справі №2-3496/10 від 30.07.2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 10.04.2024 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова