Справа № 454/2215/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/624/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області, правонаступником якої є Червоноградська міська рада Червоноградського району Львівської області, про поділ житлового будинку в натурі, припинення права спільної часткової власності на будинок, визнання права власності, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на землю та припинення права власності.

В обґрунтування позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, покликається на те, що на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 серпня 2008 року набула право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області № 360 від 14 травня 2009 року частині будинку, що їй належить присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 . Стверджує, що вона фактично користувалася другим поверхом будинку, в той час як відповідач користувався першим поверхом будинку, які обладнані окремими входами, однак після визнання за нею права власності на 1/2 ідеальну частину будинку між нею та відповідачем виникають постійні конфлікти з приводу користування будинком. Зазначає, що неодноразово зверталася із заявами до правоохоронних органів у зв`язку з перешкодами у користуванні належною ї й частиною будинку, які чинить відповідач, в тому числі і обмежуючи їй доступ до будинку, замурувавши вхід до її частини будинку. Вважає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Вказує, що вони з відповідачем не можуть домовитися щодо розподілу будинку між ними, а тому спірний будинок в натурі між ними не поділено. Крім того, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та видано державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 646540 від 02 липня 2009 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю за №62. Звертає увагу, що вищезазначений державний акт відповідач отримав, коли рішення суду, на підставі якого вона набула право власності на 1/2 частину спірного будинку, ще не набрало законної сили, а відтак, на той час за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на весь житловий будинок АДРЕСА_1 . Наголошує, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений без зміни її цільового призначення, а оскільки право власності на 1/2 частину будинку набуте нею за рішенням суду в порядку спадкування, вона також набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З наведених підстав просить:

-виділити ОСОБА_1 із спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель;

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями;

-визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 646540 від 02 липня 2009 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю за №62 та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,2500 га за ОСОБА_3 ;

-припинити право особистої власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,2500 га.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 із спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель згідно другого варіанту розподілу даного будинковолодіння між двома співвласниками ( позивачем та відповідачем) в однакових частках: на першому поверсі будинку наступні приміщення: приміщення №1 коридор площею 4,5 м2; приміщення № 2 коридор зі сходовою кліткою площею 6,3 м2; приміщення № 3 коридор площею 1,5 м2; приміщення № 4 санвузол суміщений площею 3,4 м2; приміщення № 5 кухня площею 9,8м2; приміщення № 6 житлова кімната площею 20,0 м2. На другому поверсі будинку наступні приміщення: приміщення № 12 коридор площею 3,4 м2; приміщення № 13 коридор площею 1,5м2; приміщення № 14 житлова кімната площею 13,8 м2; приміщення № 15 житлова кімната площею 20,7 м2; погріб під будинком, 1/2 сараю «Б», гараж «В», ворота «2» та огорожу «1». Колодязь «К» залишити в спільному користуванні.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 з належними господарськими будівлями згідно другого варіанту розподілу даного будинковолодіння між двома співвласниками (позивачем та відповідачем) в однакових частках: на першому поверсі будинку наступні приміщення: приміщення №1 коридор площею 4,5 м2; приміщення № 2 коридор зі сходовою кліткою площею 6,3 м2; приміщення № 3 коридор площею 1,5 м2; приміщення № 4 санвузол суміщений площею 3,4 м2; приміщення № 5 кухня площею 9,8 м2; приміщення № 6 житлова кімната площею 20,0 м2. На другому поверсі будинку наступні приміщення: приміщення № 12 коридор площею 3,4 м2; приміщення № 13 коридор площею 1,5м2; приміщення № 14 житлова кімната площею 13,8 м2; приміщення № 15 житлова кімната площею 20,7 м2; погріб під будинком, 1/2 сараю «Б», гараж «В», ворота «2» та огорожу «1». Колодязь «К» залишити в спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію як вартість доплати за зменшення частки позивачки в площі будинку згідно другого варіанту розподілу даного будинковолодіння між двома співвласниками ( позивачем та відповідачем) в сумі 26 700 гривень.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 646540 від 02 липня 2009 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 62 та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,2500 га за ОСОБА_3 .

Припинено право особистої власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,2500 га .

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі, зокрема витрати по сплаті судового збору в сумі 605,40 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 4400 грн, витрати за друк оголошення в пресі в сумі 100 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що звіт від 22 січня 2015 року № 02/15, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Захід» на виконання ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на підставі якого проведено поділ будинку, не може братися до уваги при реальному поділі спірного будинку, оскільки він необгрунтований, складений зі значними помилками та відхиленням від реальної площі будинку. Зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Захід» не є особою, яка наділена правом проводити судову будівельно-технічну експертизу, оскільки видом діяльності, яким займається ця юридична особа, є оцінка рухомого та нерухомого майна, що немає жодного відношення до діяльності у сфері права та проведення судових будівельно-технічних експертиз, а фактично експертизу проведено експертом ОСОБА_4 , який атестований лише на проведення робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухового майна, що не надає йому права проводити судову будівельно-технічну експертизу, оскільки він не є судовим експертом. Вказує, що при обраному варіанті поділу будинку, обом співвласникам виділено приміщення як на першому поверсі, так і на другому поверсі, у зв`язку з чим необхідне тотальне перепланування та переобладнання будинку з істотною зміною проекту, що в тому числі полягає і у знесенні стін та муруванні стіни в іншому місці, облаштуванні сходової клітки, пройому в несучій стіні, а зазначені роботи необхідно провести тільки на першому поверсі, де він проживає та зробив капітальний ремонт. Вважає, що експерт не вказав хто повинен робити перепланування та за чий рахунок, а також не врахував можливі ризики обвалу другого поверху, реальність проведення запропонованого перепланування та його відповідність вимогам ДБН. Звертає увагу, що у випадку, якщо необхідно облаштувати дверні пройоми в несучій стіні, а також здійснити інші роботи, пов`язані з порушенням капітальних конструкцій, необхідно отримати дозвіл на проведення таких робіт. Наголошує, що суд першої інстанції не врахував, що до будинку прибудована веранда, яка є самочинним будівництвом, що унеможливлює поділ будинку. Крім того, позивачці виділено приміщення, без яких він не зможе користуватися своєю частиною будинку. На думку апелянта, його безпідставно позбавлено права власності на земельну ділянку, враховуючи те, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину будинку, а не на весь будинок. Стверджує, що передбачивши окремі входи в будинок, не вирішено питання щодо розподілу земельної ділянки, незважаючи на те, що ці питання взаємопов`язані. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2018 року залишено рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про виділення 1/2 частини будинку змінено.

Доповнено резолютивну частину рішення після абзацу другого новим абзацом такого змісту:

«Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель, згідно другого варіанту розподілу даного будинковолодіння за висновком експертизи від 22.01.2015 року, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Захід», а саме: на першому поверсі будинку: приміщення коридору зі сходовою кліткою (№7) площею 6,7 кв.м.; приміщення коридору (№8) площею 5,1 кв.м.; приміщення кухні (№9) площею 7,2 кв.м.; приміщення санвузлу суміщеного (№10) площею 3,1 кв.м.; приміщення житлової кімнати (№11) площею 20,0 кв.м.; на другому поверсі будинку: приміщення коридору зі сходовою кліткою (№16) площею 13,5 кв.м.; приміщення коридору (№17) площею 3,8 кв.м.; приміщення житлової кімнати (№18) площею 14,9 кв.м.; приміщення вбиральні (№19) площею 1,0 кв.м.; приміщення житлової кімнати (№20) площею 19,3 кв.м.; господарські будівлі і споруди: 1/2 частину сараю «Б», літню кухню «Г» з прибудовою до неї «г», сарай «Ж» і погріб».

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, державної реєстрації права власності на земельну ділянку та припинення права особистої власності ОСОБА_3 на земельну ділянку скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2024 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 .

Скасовано постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у частині поділу в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, у цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Залишено без змін у іншій частині постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року та рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року у частині, яка не скасована апеляційним судом.

Скасовуючи постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у частині поділу в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, та направляючи у цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про те, що обраний другий варіант поділу спірного будинку передбачає втручання у несучі конструкції спірного будинку з їх зміною та порівняно значні будівельні роботи з його реалізації, перед першим, який фактично не передбачає суттєвих втручань у несучі конструкції та вимагає значно менших будівельних робіт з його реалізації відповідно до висновку експертів. Суди попередніх інстанцій не пояснили чому, попри те, що обидві сторони спору заявили суду про фактично існуючий порядок користування ними спірним будинком, відповідно до якого у користуванні позивачки перебував другий поверх цього будинку, а його першим поверхом користувався відповідач, вони дійшли висновку, що змішаний поділ спірного будинку між його співвласниками по обом поверхам (другий варіант поділу) найкраще відповідає інтересам цих співвласників. Оскаржувані судові рішення не містять інших мотивів, які б пояснили, на підставі яких об`єктивних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, окрім максимального наближення до ідеальних часток, перевага вибору має надаватись другому варіанту поділу спірного будинку, визначеному у висновку експертів.Судами залишений без уваги довід про те, що найкращим інтересам співвласників спірного будинку, якщо тільки вони не довели належним чином протилежне суду, може відповідати при реалізації його поділу між ними мінімальне втручання у несучі конструкції спірного будинку, мінімальні витрати на додаткові будівельні роботи та мінімальна кількість таких робіт, яких вимагає обраний варіант поділу спірного будинку.

В судове засідання не з`явилися ОСОБА_3 та представник Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Представник Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області звернувся з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що не може забезпечити явку свого представника, який мобілізований, що підтверджується довідкою від 19.12.2023 року, окрім цього, він особисто не може з`явитися в судове засідання за станом здоров`я, що ним не підтверджено, однак має бажання особисто бути присутнім у наступному судовому засіданні.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, протягом тривалого часу (більше п`яти місяців) мав можливість укласти угоду про надання професійної правничої допомоги з іншим адвокатом, те, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача.

Колегія суддів вважає безпідставним клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Сокальського районного суду Львівської області у справі №454/2522/16ц, оскільки позивачка просить поділити будинок, частка якої у будинку вже визначена рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 05 серпня 2008 року, залишеним без змін апеляційним та касаційним судами, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/ 2 частину спірного будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та здійснюючи поділ будинку, суд першої інстанції виходив з того, що другий варіант поділу будинку, запропонований експертом у висновку №1 від 22 січня 2015 року,якнайкраще враховує інтереси обох сторін в користуванні приміщеннями, якими вони фактично користуються.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 05 серпня 2008 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2009 року та ухвалою Верховного Суду України від 22 вересня 2010 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22633251 від 05 травня 2009 року підтверджується, що на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 серпня 2008 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області від 15 травня 2014 року № 416 «Про розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 між 2 співвласниками по 1/2 ідеальній частині вказаного будинку» надано згоду на проведення реального розподілу будинку по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 ідеальній частці з врахуванням технічної можливості виділу 1/2 частини будинку в окреме будинковолодіння.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі №707/2516/18 зазначив, що учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Верховний Суд у згаданій вище постанові ОП КЦС зазначив, що розглядаючи варіанти такого поділу на підставі наданих висновків відповідної технічної експертизи, суд має сукупно враховувати, керуючись принципом розумності, певний перелік ключових критеріїв: 1) відповідність такого поділу найкращим інтересам сторін спору; 2) наближеність кінцевого результату такого поділу до ідеальних часток кожного із співвласників будинку; 3) забезпечення можливості експлуатації частин будинку після його поділу як окремих об`єктів нерухомості; 4) мінімальний обсяг переобладнань будинку, затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, які необхідні для реалізації відповідного поділу.

Завданням суду при розгляді відповідної категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами.

Отже, ухвалення рішення суду про поділ нерухомого майна в натурі між його співвласниками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, право позивачки на ідеальної частини спірного будинку не спростоване та не визнане недійсним.

Відповідач не згоден з усіма варіантами поділу спірного будинку, зазначеними у висновку експертів, але жодного належного спростування цих варіантів поділу по суті суду не надав, зокрема не надав альтернативні варіанти поділу спірного будинку, які, на думку відповідача, узгоджуються з вимогами законодавства та є правильними.

Згідно з висновком № 1 від 22 січня 2015 року, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Захід» за результатом проведення будівельно технічної експертизи, розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями між співвласниками технічно можливий.

У висновку № 1 від 22 січня 2015 року експертом запропоновано три можливі варіанти поділу будинковолодіння, виходячи з розрахунку по 1/2 ідеальній частині кожному зі співвласників, з визначенням розміру грошової компенсації в разі зменшення частки.

Згідно з першим варіантом поділу, перша особа отримує 1/2 спірного будинку (4555/10000 частин будинку) площею 81,8 кв. м та грошову компенсацію за зменшення своєї ідеальної частки у сумі 39 605,00 грн. Друга особа отримує 1/2 спірного будинку (5445/10000 частин будинку) площею 97,8 кв. м та виплачує зазначену компенсацію першій особі за збільшення її ідеальної частки у спірному будинку. При цьому перша особа на першому поверсі спірного будинку має отримати: коридор (4,5 кв. м), коридор (7,6 кв. м), кухню (11,0 кв. м), санвузол суміщений (3,6 кв. м), кладову (0,7 кв. м), житлову кімнату (22,8 кв. м), житлову кімнату (16,4 кв. м), житлову кімнату (15,2 кв. м). Друга особа на другому поверсі спірного будинку має отримати: коридор зі сходовою кліткою (6,7 кв. м), коридор зі сходовою кліткою (13,5 кв. м), коридор (7,6 кв. м), кухню (11,0 кв. м), кладову (0,7 кв. м), житлову кімнату (22,6 кв. м), житлову кімнату (16,5 кв. м), житлову кімнату (15,6 кв. м), санвузол суміщений (3,6 кв. м).

Цей перший варіант поділу спірного будинку передбачає додаткові будівельні роботи: 1) на першому поверсі: закладення одного пройому у несучій конструкції; влаштування однієї перегородки та одного пройому і демонтаж однієї перегородки без втручання у несучі конструкції спірного будинку; 2) на другому поверсі: влаштування одного пройому та однієї перегородки без втручання у несучі конструкції спірного будинку.

Згідно з другим варіантом поділу, перша особа отримує 1/2 спірного будинку (4700/10000 частин будинку) площею 83,9 кв. м та грошову компенсацію за зменшення своєї ідеальної частки у сумі 26 700,00 грн. Друга особа отримує 1/2 спірного будинку (5300/10000 частин будинку) площею 94,6 кв. м та виплачує зазначену компенсацію першій особі за збільшення її ідеальної частки у спірному будинку. При цьому перша особа має отримати: 1) на першому поверсі спірного будинку: коридор (4,5 кв. м), коридор зі сходовою кліткою (6,3 кв. м), коридор (1,5 кв. м), санвузол суміщений (3,4 кв. м), кухню (9,8 кв. м), житлову кімнату (20,0 кв. м); 2) на другому поверсі спірного будинку: коридор (3,4 кв. м), коридор (1,5 кв. м), житлову кімнату (13,8 кв. м), житлову кімнату (20,7 кв. м). Друга особа має отримати: 1) на першому поверсі спірного будинку: коридор зі сходовою кліткою (6,7 кв. м), коридор (5,1 кв. м), кухню (7,2 кв. м), санвузол суміщений (3,1 кв. м), житлову кімнату (20,0 кв. м); 2) на другому поверсі спірного будинку: житлову кімнату (16,4 кв. м), коридор зі сходовою кліткою (6,2 кв. м), санвузол суміщений (3,4 кв. м), кладову (1,0 кв. м), кухню (10,0 кв. м).

Цей другий варіант поділу спірного будинку передбачає значний обсяг додаткових будівельних робіт із суттєвим втручанням у несучі конструкції спірного будинку, міжповерхове перекриття цього будинку, інше перепланування його обох поверхів [однак у висновку експертів відсутній опис усіх цих робіт лише графічні позначення].

Згідно з третім варіантом поділу, перша особа отримує 1/2 спірного будинку (5743/10000 частин будинку) площею 102,8 кв. м та має виплатити другій особі грошову компенсацію за збільшення її ідеальної частки у сумі 66 127,00 грн. Друга особа отримує 1/2 спірного будинку (4257/10000 частин будинку) площею 76,2 кв. м та зазначену компенсацію від першої особи за збільшення її ідеальної частки у спірному будинку. При цьому перша особа має отримати: 1) на першому поверсі спірного будинку: коридор зі сходовою кліткою (12,0 кв. м), коридор (7,6 кв. м), кухню (10,9 кв. м), кладову (1,0 кв. м), санвузол суміщений (3,6 кв. м), житлову кімнату (15,2 кв. м); 2) на другому поверсі спірного будинку: коридор зі сходовою кліткою (13,5 кв. м), коридор (7,6 кв. м), житлову кімнату (15,1 кв. м), житлову кімнату (15,6 кв. м), вбиральню (0,7 кв. м). Друга особа має отримати: 1) на першому поверсі спірного будинку: житлову кімнату (16,4 кв. м), коридор зі сходовою кліткою (6,2 кв. м), санвузол суміщений (3,4 кв. м), кладову (1,0 кв. м), кухню (10,0 кв. м); 2) на другому поверсі спірного будинку: коридор (7,9 кв. м), житлову кімнату (16,5 кв. м), житлову кімнату (14,8 кв. м).

Цей третій варіант поділу спірного будинку також передбачає значний обсяг додаткових будівельних робіт із суттєвим втручанням у несучі конструкції спірного будинку, міжповерхове перекриття цього будинку, інше перепланування його обох поверхів [однак у висновку експертів відсутній опис усіх цих робіт лише графічні позначення].

Виділяючи ОСОБА_1 із спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель згідно з другим варіантом поділу даного будинковолодіння, суд першої інстанції виходив з того, що такий варіант передбачає максимальне наближення до ідеальних часток, найменше відхилення від ідеальних часток співвласників, що найкраще відповідає інтересам обох співвласників.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що другий варіант розподілу спірного будинковолодіння за висновком експертизи від 22 січня 2015 року, складеним ТзОВ «Інвестиційна група «Захід», передбачає значне перепланування та переобладнання, значний обсяг будівельних робіт із суттєвим втручанням у несучі конструкції спірного будинку з їх зміною та міжповерхове перекриття, та порівняно значні будівельні роботи з його реалізації як на першому, так і на другому поверхах будинку, такий варіант розподілу будинковолодіння є затратним та дороговартісним.

Крім того, здійснюючи поділ будинковолодіння згідно з другим варіантом, суд першої інстанції не врахував, що позивач фактично користується лише другим поверхом будинку, а відповідач лише першим поверхом, що визнавалося сторонами.

З огляду на наведе, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що другий варіант розподілу будинку якнайкраще відповідає інтересам сторін, є помилковим, оскільки найкращим інтересам співвласників спірного будинку може відповідати при реалізації його поділу між ними мінімальне втручання у несучі конструкції спірного будинку, мінімальні витрати на додаткові будівельні роботи та мінімальна кількість таких робіт, яких вимагає відповідний варіант поділу спірного будинку.

Даючи оцінку можливості поділу будинковолодіння згідно із запропонованим експертом третім варіантом поділу будинковолодіння АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає, що запропонований експертом у висновку №1 від 22 січня 2015 року третій варіант поділу також передбачає значне відхилення від ідеальних часток сторін у спірному будинку, значну суму грошової компенсації за значне збільшення ідеальної частки у будинку, а відтак такий варіант не може бути прийнятним, оскільки виділене майно в натурі не відповідатиме часткам сторін у спільній частковій власності, і цей варіант поділу будинку передбачає значний обсяг додаткових будівельних робіт із суттєвим втручанням у несучі конструкції спірного будинку, міжповерхове перекриття, інше перепланування його обох поверхів, що вимагає, окрім іншого, значних матеріальних затрат.

Запропонований експертом перший варіант поділу домоволодіння є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників у житловому будинку, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості, а необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу матеріальних затрат та фізичних зусиль, не вимагає значного втручання в несучі конструкції жилого будинку, та забезпечує порядок користування житловим будинком, який склався між сторонами протягом тривалого часу, а відтак, на думку суду, відповідає найкращим інтересам сторін.

Запропонований експертом перший варіант поділу будинковолодіння фактично не передбачає суттєвих втручань у несучі конструкції та вимагає значно менших будівельних робіт з його реалізації, але також передбачає відносно незначне відхилення від ідеальних часток сторін спору у спірному будинку та меншу грошову компенсацію за збільшення ідеальної частки у будинку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 та належні до нього господарські будівлі і споруди слід поділити згідно з першим варіантом поділу будинковолодіння за висновком експертизи від 22 січня 2015 року, складеним ТзОВ «Інвестиційна група «Захід», виділивши ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель, а саме: 9 - коридор зі сходовою кліткою пл.6.7 кв.м; 10 - коридор зі сходовою кліткою пл. 13.5 кв.м.; 11 - коридор пл. 7.6 кв.м.; 12 - кухня пл. 11.0 кв.м.; 13 - кладова пл.0.7 кв.м.; 14 - житлова кімната пл. 22.6 кв.м.; 15 - житлова кімната пл. 16.5 кв.м.; 16 - житлова кімната пл. 15.6 кв.м.; 17 - санвузол суміщений пл. 3.6 кв.м., загальною площею другого поверху 97.8 кв.м, а також господарські будівлі - 1/2 сараю «Б», гараж «В», ворота «2» та огорожу «1», та виділивши ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель, а саме: 1 - коридор пл. 4.5 кв.м.; 2 - коридор пл. 7.6 кв.м.; 3 - кухня площею 11.0 кв.м.; 4 -санвузол суміщений пл. 3.6 кв.м.; 5 - кладова пл. 0.7 кв.м.; 6 - житлова кімната пл. 22.8 кв.м.; 7 - житлова кімната пл. 16.4 кв.м. 8 - житлова кімната пл. 15.2 кв.м, загальною площею першого поверху 81.8 кв.м, а також господарські споруди: 1/2 сараю «Б», літню кухню «Г» з прибудовою до неї «г», сарай «Ж», і погріб на вулиці «Д», а колодязь «К» залишити у спільному користуванні. Крім того, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація за збільшення частки позивачки у житловому будинку, що виділяється в натурі ОСОБА_1 , в розмірі 39605.00 грн.

Оскільки в результаті поділу ОСОБА_1 передається частина будинку АДРЕСА_1 , яка перевищує її частку на 445/10000 частин, з неї на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація за збільшення частки позивачки у житловому будинку, що виділяється їй в натурі, в розмірі 39605.00 грн.

Крім цього, першим варіантом поділу будинковолодіння за висновком експертизи від 22 січня 2015 року, складеним ТзОВ «Інвестиційна група «Захід», передбачено проведення будівельних робіт, а відтак ОСОБА_1 слід провести будівельні роботи, а саме, влаштувати один пройом та одну перегородку без втручання у несучі конструкції спірного будинку, а ОСОБА_3 слід також провести наступні будівельні роботи: закласти один пройом у несучій конструкції; влаштувати одну перегородку, один пройом і демонтувати одну перегородку без втручання у несучі конструкції будинку.

За вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року у частині поділу в натурі будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині вимог нового судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 червня 2017 року у частині поділу в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель, згідно першого варіанту розподілу будинковолодіння за висновком експертизи від 22.01.2015 року, складеного ТзОВ «Інвестиційна група «Захід», а саме:

9-коридор зі сходовою кліткою пл.6.7 кв.м;

10 коридор зі сходовою кліткою пл. 13.5 кв.м

11 коридор пл. 7.6 кв.м

12 кухня пл. 11.0 кв.м

13 кладова пл.0.7 кв.м

14 житлова кімната пл. 22.6 кв.м

15 житлова кімната пл. 16.5 кв.м

16 житлова кімната пл. 15.6 кв.м

17 санвузол суміщений пл.. 3.6 кв.м

Загальна площа другого поверху 97.8 кв.м, а також господарські будівлі- 1/2 сараю «Б», гараж «В», ворота «2» та огорожу «1».

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель, згідно першого варіанту розподілу будинковолодіння за висновком експертизи від 22.01.2015 року, складеного ТзОВ «Інвестиційна група «Захід», а саме:

1-коридор пл. 4.5 кв.м

2-коридор пл. 7.6 кв.м

3-кухня площею 11.0 кв.м

4-санвузол суміщений пл. 3.6 кв.м

5-кладова пл. 0.7 кв.м

6-житлова кімната пл. 22.8 кв.м

7-житлова кімната пл. 16.4 кв.м

8-житлова кімната пл. 15.2 кв.м

Загальна площа першого поверху 81.8 кв.м, а також господарські споруди: 1/2 сараю «Б», літню кухню «Г» з прибудовою до неї «г», сарай «Ж», і погріб на вулиці «Д».

Колодязь «К» залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за збільшення частки позивачки у житловому будинку, що виділяється в натурі ОСОБА_1 в розмірі 39605.00 грн.

ОСОБА_1 слід провести наступні будівельні роботи: влаштувати один пройом та одну перегородку без втручання у несучі конструкції спірного будинку.

ОСОБА_3 слід провести наступні будівельні роботи: закласти один пройом у несучій конструкції; влаштувати одну перегородку, один пройом і демонтувати одну перегородку без втручання у несучі конструкції будинку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27.06.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк