Справа № 348/1106/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої -судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст заявлених вимог:

10.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в певний час на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Просить встановити факт смерті її матері, громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Білокуракине, Луганської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Білокуракине Сватівського району Луганської області, нині тимчасово окупованій території України. Зазначає, що отримати свідоцтво про смерть матері у відділі ДРАЦСу заявниця не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Задоволення заяви має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті матері ОСОБА_2 в органах ДРАЦСу у встановленому законом порядку, та отримання копії свідоцтва про смерть.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити її вимоги.

Стислий виклад позицій сторін:

Заявник в судове засідання не з`явились, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заяву підтримує повністю з підстав, зазначених в ній, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Білокуракине Луганської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Білокуракине Сватівського району Луганської області від хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу на тимчасово окупованій території України.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком. Від начальника відділу поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Враховуючи обставини справи, керуючись вище наведеною нормою закону, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності заявника та представника заінтересованої особи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2024 провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 07.12.1982, батьками заявниці ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_3 ) є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.07.2010 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_5 (а.с.6).

Таким чином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю заявниці ОСОБА_1 .

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть серії 43 № 202350071 від 01.04.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине Сватівського району, Луганської області, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. (а.с.10).

З довідки від 12.11.2022 № 2615- вбачається, що заявник ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: м.Івано-Франківськ. (а.с. 3).

Встановлення факту смерті заявниці необхідне для реєстрації смерті матері ОСОБА_2 в органах ДРАЦСу у встановленому законом порядку, та отримання копії свідоцтва про її смерть.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Судом враховано, що матір заявниці, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області на тимчасово окупованій території України, тому заявниця ОСОБА_1 немає можливості отримати документ встановленої форми про смерть матері, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, а саме частиною першої статті 1, визнано Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:

1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;

2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;

3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості реалізації інших прав і свобод цивільного населення та вчинення правочинів на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначаються законами України.

З гідно з положеннями абзацу третього статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Статтею 17 ч. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті матері заявниці, ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки для заявниці ОСОБА_1 , при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки матір заявниці, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області на тимчасово окупованій території України, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСу на підставі копій лікарського свідоцтва про смерть серії 43 №202350071 від 01.04.2024, тому вимоги заявниці про встановлення факту смерті матері підлягають задоволенню.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Висновки суду.

Враховуючи, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті матері заявниці, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області на тимчасово окупованій території України, підтверджується наданими суду доказами, тому наявні правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті необхідно допустити до негайного виконання.

Керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 12, 81, 89, 247, 315, 317, 354-355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт Білокуракине Луганської області, Україна, що була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Білокуракине Сватівського району Луганської області на тимчасово окупованій території України.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3

Заінтересована особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: вул. Мазепи 36, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405.

Суддя Міськевич О.Я.