Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-з/357/109/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з подачею позову, представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 64824785, за виконавчим написом № 26776, який вчинено 19.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нова назва ТОВ «Свеа Фінанс») заборгованості у розмірі 47678,01 грн.

Заява мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження № 64824785 з примусового виконання виконавчого напису № 26776. 08.05.2023 виконавче провадження № 64824785 прийнято приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Р.І. Оскільки ОСОБА_1 вважає спірний виконавчий напис незаконним, у зв`язку з чим подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а розгляд справи може відбуватись тривалий час, у період якого будуть здійснюватись заходи з примусового виконання виконавчого напису, а тому вважає ефективним способом захисту своїх прав та інтересів зупинення стягнення у виконавчому провадженні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволенню вимог позивача (заявника), вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Так, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що 15.03.2021 року приватним виконавцем Табінським О.В. відкрито виконавче провадження № 64824785 з виконання виконавчого напису № № 26776, який вчинено 19.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 47 678,01 грн. Постановою від 08.05.2023 приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Р.І. прийняв виконавче провадження № 64824785.

Заявник не погоджується з виконавчим написом, вважаючи, що він вчинений з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як передбачено ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані позивачем на підтвердження його вимог, суд дійшов до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову. Такі вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, є законними, обґрунтованими та співмірними із позовними вимогами. Тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і випадку відмови у задоволенні позовних вимог, буде скасовано судом.

На підставі викладено та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149-153, 157, 258, 353,354 ЦПК України, Конституцією України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 64824785, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Романом Івановичем, на підставі виконавчого напису № 26776, який вчинено 19.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 47678,01 грн, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Мельнику Роману Івановичу.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена та підписана 24 грудня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , адреса: 03126, м.Київ, бул. Вацлава Гавела, 6.

Суддя О. Я. Ярмола