Справа № 502/354/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, загальною площею 2,31 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 017416, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів 19.10.2001, належної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої прийняв за заповітом проте не оформив батько позивачки. Позивачка спадщину після смерті батька прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутні. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, загальною площею 2,31 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 017416, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів 19.10.2001, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

При житті ОСОБА_3 заповіла все своє майно своєму синові ОСОБА_2 батьку позивачки.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, загальною площею 2,31 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 017416, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів 19.10.2001, який належав померлій.

Батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді вищенаведеної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради, загальною площею 2,31 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 017416, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів 19.10.2001 на ім`я ОСОБА_3 .

Батько позивачки ОСОБА_2 , будучи сином померлої ОСОБА_3 та спадкоємцем за заповітом після її смерті, прийняв спадщину, яка складається з наведеної спірної земельної ділянки, проте не оформив її.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 та спадщину прийняла.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Такий висновок зробив ВС в постанові від 14 серпня 2019 року у справі №523/3522/16-ц.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняла, спадкове майно у вигляді наведеної земельної ділянки належало спадкодавцеві ОСОБА_3 , яка заповіла все своє майно спадкодавцю ОСОБА_2 , який спадщину прийняв проте не оформив її.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, загальною площею 2,31 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 017416, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів 19.10.2001, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков