КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 77 441,10 доларів США, з яких 75 000 доларів США - розмір основної заборгованості, 2 441,10 доларів США - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів на суму 75 000 доларів США зі строком повернення до 04 жовтня 2021 року.

Позика була надана для особистих потреб, а також, вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу в розмірі 75 000 доларів США не вбачається.

Вказує, що відповідач не повернув позичені кошти та відмовляється повертати, аргументуючи відсутністю коштів.

07 жовтня 2024 року представником ОСОБА_3 - адвокатом Шишка Ю.О. через систему «Електронний суд», подано заяву про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що на розгляді в Голосіївського районному суді міста Києва перебуває цивільна справа № 758/8523/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Єрмакович В.В. про визнання недійсним договору позики, оскільки обставини вирішення спору стосуються договору позики від 05 січня 2021 року, тому є необхідність у зупиненні провадженні у справі № 758/10114/22.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року задоволено клопотання про зупинення провадження у справі.Зупинено провадження у даній справі № 758/10114/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 758/8523/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Єрмакович В.В. про визнання недійсним договору позики, що перебуває в провадженні Подільського районного суду м. Києва.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_3 /або її представника протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 758/8523/24 повідомити про це головуючого у даній цивільній справі № 758/10114/22.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, в провадженні Подільського районного суду м. Києва не перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Єрмакович В.В. про визнання недійсним договору позики.

Апелянт вказує, що зупиняючи провадження у справі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вважає, що суд при розгляді справи № 758/10114/22 може і повинен встановити чи передавались кошти по Договору позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єрмакович В.В., зареєстрований за реєстровим № 22 та чи порушено право позивача, і чи повинно це право бути поновлено судом.

Також вважає, що подання ОСОБА_3 позову про визнання договору позики, має штучний характер та спрямований на затягування розгляду справи №758/10114/22.

Крім того, звертає увагу, що договір позики було укладено у січні 2021 року, а з позовом про визнання недійсним договору позики ОСОБА_3 звернулась лише 09 липня 2024 року, тобто більше ніж через три з половиною роки після укладення спірного договору.

Враховуючи зазначені обставини, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

06 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_3 - адвоката Шишки Ю.О. в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін, посилаючись на її законність на обґрунтованість. Посилання про штучний характер позову, вважає безпідставними, оскільки підписавши договір з адвокатом 04 квітня 2024 року до суду було подано клопотання про оголошення перерви в справі та в подальшому нове клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження, в якому відповідачем було повідомлено, шо заперечують проти позовних вимог, оскільки вважали, що договір позики є удаваним, а тому є підстави для визнання його недійсним, в зв`язку із чим мають намір подати зустрічну позовну заяву.

Таким чином, у зв`язку із зміною представника відповідача, узгодження іншої стратегії захисту та правої позиції у даній справі, вважає, що жодних зволікань щодо подання позовної заяви про визнання недійним договору позики допущено не було.

Посилання про можливість та обов`язок суду встановити чи передавались кошти за договором позики та чи порушено право позивача, і чи повинно це право бути поновлено судом, вважає зазначити.

Необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі №758/10114/22 є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 77 441,10 доларів США, з яких 75 000 доларів США - розмір основної заборгованості, 2 441,10 доларів США - 3% річних.

Разом з тим, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 758/8523/24 ОСОБА_3 дійсно звернулася до вище вказаного суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики (а.с. 23,24 т.2).

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дану справу неможливо розглянути до розгляду справи № 758/8523/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , терті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Єрмакович В.В. про визнання недійсним договору позики, яка знаходиться на розгляді Голосіївському районному суді м. Києва (ухвала про відкриття провадження від 27 серпня 2024 року).

Апеляційний суд повністю погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором позики.

З позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, що знаходиться в провадженні Голосіївському районному суді м. Києва вбачається, що предметом позову є визнання недійсним договору позики, на підставі якого заявлено позов у даній справі.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розгляд даної справи є неможливим до вирішення справи про визнання договору позики недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що крім договору позики позивачем надано інші докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позов заявлено не лише про стягнення суми позики, а і відсотки та штрафу, які передбачені лише договором позики.

До вирішення судом спору щодо недійсності договору позики, вирішення вимог про стягнення грошових коштів, які нараховані позивачем виходячи з умов договору позики є об`єктивно неможливим, оскільки в разі задоволення позову поданого ОСОБА_3 , розгляд даного спору буде не можливим за відсутністю предмету спору.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у постановах, на які посилається апелянт, встановлено інші обставини, ніж у даній справі.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв