ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1973/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Святець Олександра Миколайовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2012 року, по цивільній справі №2027/20873/12, за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є співвласником 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадкування за законом від 18.05.2012р. Власником інших частин домоволодіння є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . За час користування домоволодінням між його власниками склався фактичний порядок його користуванням, згідно якого у користуванні позивача ОСОБА_2 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №1-1, №1-2), житлового будинку літ. АБ-2 з мансардою літ. АБм, сарай літ. АВ, тамбур літ. аб, вбиральня літ. АД, душ літ. АГ, прибудови літ. а6, літ. а12, балкон літ. аб1, балкон літ. аб2, ганок літ. а13, огорожа №8, №9, №10, №11, Ѕ частина огорожі №17; у користуванні відповідача ОСОБА_5 знаходиться частина житлових будинків літ. А-1 (приміщення №2-1, №2-2), прибудова літ. а10, ганок літ. а11, гараж літ. Я2, огорожа №18, №19, Ѕ частина огорожі №17; у користуванні відповідача ОСОБА_3 знаходиться частина житлових будинків літ. А-1 (приміщення №4-2, №4-3, №4-5, №4-6, №V, №VI, №VII), ганок літ. а14, прибудова літ. А1-1 (приміщення №4-1, №4-10, №4-11, №4-7), житлова прибудова літ. А2-1 (приміщення №4-12, №4-13, №4-14), гараж літ. АЕ, сарай літ. С, гараж літ. Я1, гараж літ. Ю, льох літ. Ю2, льох літ. Ю3, гараж літ. Ю4, огорожа №15, №6, №7, №22; у користуванні відповідача ОСОБА_4 знаходиться житловий будинок літ. И-1 з мансардою літ. Им, сіни літ. и, ганок літ. и1, гараж літ. Я3, сарай літ. АК, лазня літ. АЗ, альтанка літ. АИ, сарай літ. АЖ, душ літ. АМ, вбиральня літ. АЛ, огорожа №12, №13, 14, №16, №16, №20, №21; у користуванні відповідача ОСОБА_6 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №3-1, №3-2, №-3-3) прибудова літ. а8, ганок літ. а9, прибудова літ. а15.

В процесі використання свого права позивач ОСОБА_2 зі згоди та відома інших співвласників здійснила будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель. На замовлення позивача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» видало новий технічний паспорт. Здійснене будівництво, на думку позивача, відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самовільно реконструйованих індивідуальних житлових будинків літ. А-1, літ. И-1, та самовільно побудованих індивідуального житлового будинку літ. АБ-2 та господарчих будівель у домоволодінні по АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993) визнане таким, що знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність, придатному для подальшої експлуатації. У зв`язку з тим, що будівництво було проведено без належного дозволу, та у зв`язку з відмовою відповідача Харківської міської ради видати правовстановлюючі документи на самочинно здійснене будівництво та вбачаючи в подальшому можливість порушення своїх прав з боку третіх осіб, вона вимушена звернутися до суду.

Просить визнати за нею, ОСОБА_2 , право власності на частину житлових будинків літ. А-1 (приміщення житлове №1-1, площею 10,8 кв.м.; приміщення житлове №1-2, площею 16,4 кв.м.), прибудови літ. а6, літ. а12 до житлового будинку літ. А-1 (приміщення кухні №1-3 площею 12,9 кв.м.; приміщення коридору №1-4, площею 3,8 кв.м.; приміщення санвузла №1-5 площею 1,8 кв.м.), ганок літ. а13, житловий будинок літ. АБ-2 з мансардою літ. АБм та тамбуром літ. аб, загальною площею 133,9 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., балкон літ. аб1, балкон літ. аб2, сарай літ. АВ, вбиральня літ. АД, душ літ. АГ, ворота №8, паркан №9, хвіртку №10, паркан №11, Ѕ частина паркану № НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Перерозподілити ідеальні частини та вважати належними: ОСОБА_2 - 44/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 23/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 26/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 5/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 2/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Рішенням Московського районного суду від 26 грудня 2012 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку літ. А-1 (приміщення житлове №1-1, площею 10,8 кв.м.; приміщення житлове №1-2, площею 16,4 кв.м.), прибудови літ. а6, літ. а12 до житлового будинку літ. А-1 (приміщення кухні №1-3 площею 12,9 кв.м.; приміщення коридору №1-4, площею 3,8 кв.м.; приміщення санвузла №1-5 площею 1,8 кв.м.), ганок літ. а13, житловий будинок літ. АБ-2 з мансардою літ. АБм та тамбуром літ. аб, загальною площею 133,9 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., балкон літ. аб1, балкон літ. аб2, сарай літ. АВ, вбиральня літ. АД, душ літ. АГ, ворота №8, паркан №9, хвіртку №10, паркан №11, Ѕ частина паркану № НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перерозподілено ідеальні частини співвласників та вважати належними: ОСОБА_2 - 44/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 23/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 26/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 5/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 2/100 частин житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Святець О.М. просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Скарга мотивована тим, що під час розгляду справи не вирішувалось питання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 , який є власником 6/100 частин спірного домоволодіння, хоча вирішувалось питання про його права і обов`язки на момент розгляду справи як співвласника домоволодіння по АДРЕСА_1 на яке суд першої інстанції визнав право власності за ОСОБА_2 .

Вказує, що з матеріалів справи вбачається. Що відповідачі по справі не порушували прав та законних інтересів позивача, оскільки не оспорювали і не претендували на набуття права власності на це майно.

Зауважує, що справа розглянута судом за відсутності спору між сторонами та без залучення належного відповідача апелянта ОСОБА_1 , який на день розгляду справи бу та наразі є співвласником спірного домоволодіння.

Вказує, що він не надавав згоди позивачці ОСОБА_2 згоди на будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель, а тому збільшення її частки за рахунок цього є незаконним.

Ухвалюючи рішення про перерозподіл ідеальних часток власників домоволодіння по АДРЕСА_1 судовим рішенням фактично позбавлено ОСОБА_1 права власності на належні йому 6/100 часток цього домоволодіння.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, та дослідивши матеріали цивільної справи за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, перевіривши її доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Суд своє рішення мотивував наступним.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Із технічного паспорту, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що позивач ОСОБА_2 здійснила будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель.

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самовільно реконструйованих індивідуальних житлових будинків літ. А-1, літ. И-1, та самовільно побудованих індивідуального житлового будинку літ. АБ-2 та господарчих будівель у домоволодінні по АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993) здійснене будівництво визнане таким, що знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність, придатному для подальшої експлуатації. Суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій на момент обстеження не встановлено. Зовнішній огляд приміщень і фасадів будинків на момент обстеження не виявив наявності суттєвих деформацій несучих та огороджуючих конструкцій і відхилень від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих та огороджуючих конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Будівлі відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Конструктивні елементи і планування обстеженого об`єкту на момент обстеження в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам.

Як вбачається з листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №2341447 від 13.12.2012 року, яким було здійснено розрахунок ідеальних часток власників за фактичним користуванням житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та встановлено наступне: доля ОСОБА_6 становить 2/100 частин; доля ОСОБА_5 становить 5/100 частин; доля ОСОБА_2 становить 44/100 частин; доля ОСОБА_3 становить 23/100 частин; доля ОСОБА_4 становить 26/100 частин.

Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Судом не встановлено, що під час здійснення будівництва були порушені будь-чиї права.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на новостворене нерухоме майно не суперечать діючому законодавству, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Суд вважав встановленими наступні обставини справи.

За час використання домоволодіння АДРЕСА_1 , між позивачем та відповідачами склався фактичний порядок користування домоволодінням: у користуванні позивача ОСОБА_2 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №1-1, №1-2), житловий будинок літ. АБ-2 з мансардою літ. АБм, сарай літ. АВ, тамбур літ. аб, вбиральня літ. АД, душ літ. АГ, прибудови літ. а6, літ. а12, балкон літ. аб1, балкон літ. аб2, ганок літ. а13, огорожа №8, №9, №10, №11, Ѕ частина огорожі №17; у користуванні відповідача ОСОБА_5 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №2-1, №2-2), прибудова літ. а10, ганок літ. а11, гараж літ. Я2, огорожа №18, №19, Ѕ частина огорожі №17; у користуванні відповідача ОСОБА_3 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №4-2, №4-3, №4-5, №4-6, №V, №VI, №VII), ганок літ. а14, прибудова літ. А1-1 (приміщення №4-1, №4-10, №4-11, №4-7), житлова прибудова літ. А2-1 (приміщення №4-12, №4-13, №4-14), гараж літ. АЕ, сарай літ. С, гараж літ. Я1, гараж літ. Ю, льох літ. Ю2, льох літ. Ю3, гараж літ. Ю4, огорожа №15, №6, №7, №22; у користуванні відповідача ОСОБА_4 знаходиться житловий будинок літ. И-1 з мансардою літ. Им, сіни літ. и, ганок літ. и1, гараж літ. Я3, сарай літ. АК, лазня літ. АЗ, альтанка літ. АИ, сарай літ. АЖ, душ літ. АМ, вбиральня літ. АЛ, огорожа №12, №13, 14, №16, №16, №20, №21; у користуванні відповідача ОСОБА_6 знаходиться частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення №3-1, №3-2, №-3-3) прибудова літ. а8, ганок літ. а9, прибудова літ. а15.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Із технічного паспорту, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що позивач ОСОБА_2 здійснила будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель.

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самовільно реконструйованих індивідуальних житлових будинків літ. А-1, літ. И-1, та самовільно побудованих індивідуального житлового будинку літ. АБ-2 та господарчих будівель у домоволодінні по АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993) здійснене будівництво визнане таким, що знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність, придатному для подальшої експлуатації. Суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій на момент обстеження не встановлено. Зовнішній огляд приміщень і фасадів будинків на момент обстеження не виявив наявності суттєвих деформацій несучих та огороджуючих конструкцій і відхилень від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих та огороджуючих конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Будівлі відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Конструктивні елементи і планування обстеженого об`єкту на момент обстеження в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам.

Як вбачається з листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №2341447 від 13.12.2012 року, яким було здійснено розрахунок ідеальних часток власників за фактичним користуванням житлових будинків з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та встановлено наступне: доля ОСОБА_6 становить 2/100 частин; доля ОСОБА_5 становить 5/100 частин; доля ОСОБА_2 становить 44/100 частин; доля ОСОБА_3 становить 23/100 частин; доля ОСОБА_4 становить 26/100 частин.

Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Судом не встановлено, що під час здійснення будівництва були порушені будь-чиї права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч нормам ст.ст. 89, 263 ЦПК України суд першої інстанції не звернув уваги, що вказаний лист КП «Харківське БТІ» не містить відомостей та не є належним доказом про співвласників спірного домоволодіння, та ці обставини належним чином не з`ясував.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги копії договору купівлі-продажу від 1996 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у нотаріальній формі, зареєстрований в реєстрі за № 2-3652, - апелянт ОСОБА_1 набув у власність 6/100 частин домоволодіння у АДРЕСА_1 . За цим договором в користування покупця переходять повністю жилий будинок літ. В-1 та сарай літ. Ю (а.с. 84).

Тому слід вважати доведеними доводи скарги про те, що апелянт ОСОБА_1 є співвласником 6/100 спірного домоволодіння, але позивач не залучив його в якості співвідповідача у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування нежитлових приміщень від 13 серпня 2015р. зареєстрованого за №1024 власником приімщень є ОСОБА_8 .

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 23/9076/16-ц).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Частка позивачки - співвласника, яка її поліпшила шляхом самочинного будівництва) своїм коштом, при тому, що зроблені ним поліпшення не можна відокремити від майна, може бути відповідним чином збільшена лише за згодою всіх інших співвласників і з додержанням встановленого порядку використання спільного майна (ч. З ст. 357 ЦК України).

Вищевказані повноваження щодо залучення до розгляду справи належного відповідача (співвідповідача) є лише у суду першої інстанції, тому колегія суддів відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову, як того, що був заявлений без залучення усіх співвласників спірного домоволодіння.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Суд першої інстанції не з`ясував наявність визначених у вказаній нормі ч. 3 ст. 376 ЦПК України підстав для визнання права власності позивачки на самочинне будівництво, за рахунок якого вона просила збільшити свою частку у справі спільної часткової власності.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Святець Олександра Миколайовича задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 26 грудня 2012 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 28 червня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна