Справа №731/294/24
Провадження №2-о/731/10/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого cудді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , в селі Старомар`ївка Волноваського району Донецької області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 12 травня 1990 року вона одружилася з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2014 році вона виїхала для постійного проживання в село Кулишівка Варвинського району Чернігівської області, а чоловік залишився проживати у селі Старомар`ївка Тельманівського району Донецької області, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримати свідоцтво про смерть чоловіка у Прилуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті чоловіка необхідне заявникові ОСОБА_1 для реєстрації смерті ОСОБА_2 на території України, отримання свідоцтва про його смерть та укладення нового шлюбу.

Провадження у справі відкрито 09 травня 2024 року та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження на 13 травня 2024 року.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, у якому підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що

Заінтересована особа Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), свого представника в судове засідання не направили, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 23).

Зі змісту ст. 223, 294 ЦПК України вбачається, що неявка належно повідомлених заявника та заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 1990 року заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) уклала шлюб з ОСОБА_2 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 8).

З довідки про причину смерті, виданої 08 квітня 2017 року Старобешевським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я Донецької народної республіки, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Тельманівським районним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гранітне Тельманівського району Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в селі Старомар`ївка Тельманівського району Донецької народної республіки, про що 11 квітня 2017 року складено запис акта про смерть № 16 (а.с. 10).

Оскільки вищевказані документи є неприйнятними для українських органів реєстрації, то 04 травня 2024 року начальник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовила ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті (а.с. 11). Відмова обґрунтована тим, що документи, які є підставою для здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , відсутні.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно з приписами ст. 17 вказаного Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до приписів «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України № 1207-VII від 15 квітня 2014 року державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року.

Відповідно до розділу ІІ «Донецька область» наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (з подальшими змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року» Бойківська міська територіальна громада (до 2016 року Тельманівський район, що у 2020 році увійшов до Кальміуського району) у Донецькій області, де помер ОСОБА_2 є територією, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською федерацією території України» наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (з подальшими змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Донецького району тимчасово окупована російською федерацією із 07 квітня 2014 року.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У пункті 13 вказаної Постанови роз`яснено, що заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, відсутність медичного документа встановленої форми про смерть її чоловіка ОСОБА_2 позбавляє заявницю ОСОБА_1 можливості отримати у відповідному державному органі України свідоцтво про його смерть, а тому судовий розгляд відповідає інтересам заявниці, оскільки іншого способу захисту свого права, крім судового, вона не має.

Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Старомар`ївка Бойківського (колишнього Тельманівського, на теперішній час - Волноваського) району Донецької області, підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією довідки про причину смерті (а.с. 9) та копією свідоцтва про смерть (а.с. 10), які видані на окупованій території України органами, створеними всупереч законодавству України.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Встановлення факту смерті чоловіка необхідно заявникові для отримання можливості укласти новий шлюб.

Оскільки заявниця є громадянкою України та проживає в с. Кулишівка Прилуцького району Чернігівської області, куди перемістилась з тимчасово окупованої території, а її чоловік помер у селі Старомар`ївка Бойківського району Донецької області на тимчасово окупованій території України, у заявниці відсутня можливість зареєструвати факт смерті свого чоловіка, то вона через об`єктиві перешкоди не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка відповідного зразка.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зокрема, те, що смерть ОСОБА_2 сталася на тимчасово окупованій території України, у заявниці відсутня можливість зареєструвати факт смерті свого чоловіка, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території Донецької області України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 263-265, 293-294, 315, 317, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (, юридична адреса: 17500, Чернігівська область, Прилуцький район, м. Прилуки, вул. Соборна, б. 16), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гранітне Тельманівського району Донецької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Старомар`ївка Бойківського (на теперішній час - Волноваський) району Донецької області, Україна.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко