27.06.2024 Провадження по справі № 2/940/174/24
Справа № 940/158/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закредитним договором № Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року в розмірі 122195,59 грн. та понесених судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування Е07.25265.008249923. Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 77000,00 грн. зі сплатою 10,99 % річних з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року загальна заборгованість відповідачки за невиконання умов договору станом на 20.12.2023 року становить 122195,59 грн, що складається із: суми простроченого боргу - 65947,76 грн; суми прострочених процентів 13084,44 грн; простроченої плати за обслуговування кредиту 43163,39 грн. Відповідачка відмовляється добровільно сплатити заборгованість, досудову вимогу банку щодо виконання договірних зобов`язань залишила без реагування. Тому АТ «Ідея Банк» звернулосься до суду із даним позовом.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 21.02.2024 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

27.03.2024 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими (а. с. 45-54).

05.04.2024 року на електронну адресу суду від представника позивача АТ «Ідея Банк» ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача зазначила, що обставини, на які посилається відповідачка у поданих заперечннях на позовну заяву, є не обгрунтованими, недоведеними, суперечать умовам укладеного правочину та ніяким чином не впливають на наявність у відповідачки забогованості за кредитним договором. Тому просить задовольнити позовні вимоги АТ «Ідея Банк» в повному обсязі. Крім того, долучила до відповіді на відзив розрахунок заборгованості за кредитним договором №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року станом на 01.04.2024 року, згідно якого загальна заборгованість відповідачки за невиконання умов договору становить 52210,60 грн, що складається із: суми простроченого боргу 48669,21 грн; суми прострочених процентів 3541,39 грн. (а. с. 55-62).

18.04.2024 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача АТ «Ідея Банк» не прибув, в позовній заяві просив судовий розгляд проводити без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Завальнюк В.В. у судове засідання не прибули, до суду представник відповідачки подав клопотання про проведення судового розгляду без участі відповідачки та її представника. Позовні вимоги визнали частково, а саме в сумі 52210,60 грн, згідно наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року станом на 01.04.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 26.06.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування Е07.25265.008249923.

Пунктом 3 кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб - сайті Банку: www.ideabank.ua

Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 77000,00 грн. зі сплатою 10,99 % річних з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а. с. 15-21).

На виконання умов договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в сумі 77000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № 9261689 від 29.06.2021 року (а. с. 22).

Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2023 року загальною сумою 122195,59 грн, що складається із: суми простроченого боргу - 65947,76 грн; суми прострочених процентів 13084,44 грн; простроченої плати за обслуговування кредиту 43163,39 грн.(а. с. 25).

02.11.2023 року АТ «Ідея Банк» зверталось до відповідачки ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань (а. с. 26-27).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із дослідженого судом кредитного договору №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року встановлено, що даний договір укладено в письмовій формі та зі сторони споживача підписано особистим підписом.

Отже, підписання вищезазначеного договору свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Таким чином, оскільки відповідачкою не заперечується факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів в сумі 77000,00 грн. і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження повного погашення боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості, суд враховує наданий АТ «Ідея Банк» розрахунок заборгованості за кредитним договором №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року станом на 01.04.2024 року, згідно якого загальна заборгованість відповідачки за невиконання умов договору становить 52210,60 грн, що складається із: суми простроченого боргу 48669,21 грн; суми прострочених процентів 3541,39 грн (а. с. 67).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги частково, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року в загальному розмірі 52210,60 грн.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково у розмірі 52210,60 грн, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4788228 від 16.01.2024 року (а. с. 3), тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1292,96 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 610, 625, 629, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», 79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11, , заборгованість за кредитним договором № Е07.25265.008249923 від 26.06.2021 року в сумі 52210 (п`ятдесят дві тисячі двісті десять) гривень 60 копійок та понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) гривні 96 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 04 липня 2024 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК