Справа № 932/2804/23
Провадження № 2/192/76/24
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., за участю секретаря судового засідання Сафонової Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з вказаним позовом, просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти в розмірі понесених витрат:
2 988,34 грн - регламентована виплата МТСБУ;
956,00 грн - витрати пов`язані із встановлення вартості відновлювального ремонту.
Позивач також просить причини пропуску позовної давності визнати поважними та поновити строк позовної давності.
У судове засідання учасники справи не прибули.
Позивач просив провести розгляд справи без участі його представника, повідомив суд, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, відзиву на позовну заяву не подав. Судова повістка про виклик до суду направлялись відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за його зареєстрованим місцем проживання, іншої адреси він суду не повідомив.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи, наведені обставини, суд дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду учасниками ДТП були: транспортний засіб DAF CF 85.410, н.з. НОМЕР_3 , власник ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 , та транспортний засіб MAN TGA 18.480, н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_4 , водій ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 29 серпня 2018 року цивільно-правова відповідальність ні водія, ні власника автомобіля транспортного засобу з н.з. НОМЕР_3 не була застрахована (інформація з централізованої бази даних МТСБУ).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля MAN TGA 18.480, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 була застрахована згідно з полісом № АК/8865952 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» зі строком дії з 17 травня 2018 року по 16 травня 2019 року.
10 січня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою відповідно до ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 29 серпня 2018 року.
Згідно з довідкою № 1 від 09.04.2019 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих підтверджена шкода по майну, яка була завдана ОСОБА_4 , склала 2988,34 грн.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до наказу від 10.04.2019 № 3588 та платіжного доручення від 10.04.2019 № 937006 сплатило на рахунок ОСОБА_4 кошти у сумі 2988,34 грн.
За змістом рахунку від 15.10.2018 №1510/19 вартість дослідження щодо встановлення вартості відновлювального ремонту та визначення розміру збитків становить 956,00 грн.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України перебачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Таким чином, враховуючи, що відповідач є винним у вчиненні ДТП, між його діями та шкодою, завданою потерпілій особі, є безпосередній зв`язок, транспортний засіб, яким керував відповідач, не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок ДТП, а, отже після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в тому числі витрат, пов`язаних із встановленням вартості відновлювального ремонту, а тому, суд доходить висновку, що заявлений позов є обґрунтованим.
Щодо клопотання позивача про визнання причин пропуску позовної давності поважними та поновлення строку позовної давності, то суд звертає увагу, що згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Заяви про застосування позовної давності відповідач не подавав.
Суд також звертає, що відповідно до п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, та у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже, зважаючи на наведені законодавчі приписи та встановлені обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
За подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, на користь позивача належить стягнути з відповідача судові витрати зі сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.
За правилами, встановленими ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 28 червня 2024 року, тому його датою є саме 28 червня 2024 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280 - 282, 288 ЦПК України суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у розмірі понесених витрат на регламенту виплату у сумі 2988 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 34 копійки та витрат, пов`язаних із встановленням вартості відновлювального ремонту, у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, а всього 3944 (три тисячі дев`ятсот сорок чотири) гривні 34 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати зі сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене 28 червня 2024 року.
Інформація про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя Н. В. Ковальчук