09.05.2024 Справа №469/1854/23
У Х В А Л А

09 травня 2024 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,

учасники справи:

позивач: - ОСОБА_1

представника позивача - адвокат Вороненко Т.М.,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

представник відповідачки - адвокат Дорошенко А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна, -

в с т а н о в и в:

21 грудня 2023 року до Березанського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна, у якій він просить:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з прилеглими підсібними будівлями та спорудами вартістю 301 220 грн., що знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на частину житлового будинку загальною площею 75,3 кв.м. (літера-А), разом з прилеглими будівлями та спорудами (кухня - літ.Б, господарський блок з літ В, металеві ворота - №1, цементований басейн - №3, металева сітка - огорожа - №2), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на частину земельної ділянки площею 0,0860 га (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №031227), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку підготовчого судового засідання 05 травня 2024 року представник відповідача - адвокат Вороненко Т. М. через систему «Електронний суд» подала заяву про відвід судді, у якій вона просить відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду цивільної справи № 469/1854/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та його поділ посилаючись на те, що суддя Тавлуй В.В. упереджено ставиться до розгляду цієї справи, а саме в визнанні спільною сумісною власністю спірного житлового будинку та його поділ, що стало ще раз підтвердженням відносно цього ж спірного житлового будинку скасоване рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22.08.2023 року Миколаївським апеляційним судом від 04.12.2023 року по цивільній справі №469/115/22 та викликає сумнів в його об'єктивності в оцінюванні доказів по цій справі. Так в рішенні Миколаївського апеляційного суду від 04.12.2023 року по цивільній справі №469/115/22 зазначено: « Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22.08.2023 року в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Акціонерного товариства «Коблево» про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права спільної часткової власності на житловий будинок в частині вирішення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення - скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Вороненко Т. М. та позивач ОСОБА_1 заяву про відвід судді підтримали, обґрунтовуючи її тими ж доводами, що зазначені у заяві.

Відповідачка та її представник адвокат Дорошенко А. В. проти задоволення заяви про відвід судді заперечили.

В обґрунтування своїх заперечень проти заяви представника відповідачки адвокат Дорошенко А. В. посилалася на те, що підстави для відводу судді, передбачені процесуальним законом, і скасування судового рішення, яке було ухвалене під головуванням судді, який розглядає зазначену справу, у якій приймали участь ті ж самі сторони, не є підставою для його відводу.

Ознайомившись зі змістом заяви матеріалами цивільної справи, заслухавши доводи учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.5 ст.40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням того, що у Березанському районному суді Миколаївської області заповнено дві штатні одиниці суддів з чотирьох наявних, питання про відвід вирішується суддею, який розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вирішуючи справу "Білуха проти України" (Заява N 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, п.п.49, 50), Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, доведення особистої безсторонності суду покладається на особу, що заявила відвід.

Як вбачається зі змісту заяви представника позивача адвоката Вороненко Т. М. заявник обґрунтовує свою недовіру судді тим, що апеляційним судом було скасоване судове рішення, яке було ухвалене під головуванням судді, який розглядає зазначену справу, у якій приймали участь ті ж самі сторони.

За змістом ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі ;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.2 ст.36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, така обставина, як скасування судового рішення, яке було ухвалене під головуванням судді, який розглядає зазначену справу, у якій приймали участь ті ж самі сторони, не передбачено чинним процесуальним законом, як підставу для відводу

Таким чином, оскільки посилання представника позивача на існування сумнівів у неупередженості судді грунтуються на припущеннях, а не на нормах закону, підстави для відводу головуючого у справі судді не встановлені.

Крім того, при вирішення питання по суті заяви суд звертає увагу на те, що заяву про відвід судді представником відповідача було подано до суду 06.05.2024 року, однак обставини, на які вона посилається, як підставу для задоволення заяви про відвід судді, її були відомі після відкриття провадження у справі, а саме, з 11 січня 2024 року.

Разом з тим, як встановлено ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, заяву про відвід судді представником позивача адвокатом Воронеко Т. М. було подано в порушення приписів ч.3 ст.39 ЦПК України, а саме, у термін, який значно перевищує строк подачі такої заяви, що встановлений даною нормою закону, оскільки обставини, на які вона посилається як підставу для заяви про відвід, її були відомі ще 11 січня 2024 року.

Відповідно до викладеного, суд вважає, що у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Вороненко Т. М. про відвід головуючого судді у цивільній справі №469/1854/23 слід відмовити у зв`язку з недоведеністю наявності обставин, якими обґрунтовується заява про відвід головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про відвід судді представника позивача адвоката Вороненко Т.М. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: