судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
справа № 758/4213/21(провадження № 61-7989 ск 24)
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Остахова Володимира Павловича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, ухвалою від 17 червня 2024 року, серед іншого, поновив строк на касаційне оскарження, відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
1. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
2. Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
3. Також відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
4. Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
5. Також, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
6. За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
7. У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).
8. Також, відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
9. Частиною першою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
10. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
11. Отже суддя-доповідач, отримавши касаційну скаргу має перевірити відповідність її форми і змісту вимогам статтям 390, 392 ЦПК України і у випадку якщо касаційна скарга подана без додержання таких вимог постановити ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
12. Так, статтею 383 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції проголошується за правилами, встановленими статтею 268 цього Кодексу.
13. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення (частина шоста статті 268 ЦПК України).
14. Частиною шостою статті 259 ЦПК України передбачено, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
15. В тексті касаційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Остахов В. П. стверджує, що копію повного тексту оскаржуваної постанови він отримав 02 травня 2024 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», а ОСОБА_1 паперової копії оскаржуваної постанови не отримав і по день звернення із касаційною скаргою.
16. Зазначає, що оскільки повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року було складено 02 травня 2024 року строк на подання касаційної скарги ним не пропущений (касаційна скарга надіслана до Верховного Суду 27 травня 2024 року, що підтверджується відповідною відміткою АТ «Укрпошта» на конверті).
17. Водночас, з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) вбачається, що в день прийняття Полтавським апеляційним судом оскаржуваної постанови (17 квітня 2024 року) її повний текст складено не було.
18. ЄДРСР містить інформацію про те, що як вступна та резолютивна частини так і повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року надіслано до оприлюднення 30 квітня 2024 року, зареєстровано 01 травня 2024 року, забезпечено надання загального доступу 02 травня 2024 року.
19. При цьому з повного тексту постанови суду апеляційної інстанції також неможливо встановити дату його складення.
20. З вказаного вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не було складено саме 02 травня 2024 року, як стверджує представник скаржника.
21. Крім цього ОСОБА_3 не порушує перед Верховним Судом питання про поновлення, встановленого статтею 390 ЦПК України, строку для звернення із касаційною скаргою ні у касаційній скарзі ні окремим клопотанням, та не долучив до касаційної скарги докази, що підтверджують дату отримання ним копії оскаржуваного постанови суду апеляційної інстанції.
22. Більше цього, з тексту касаційної скарги вбачається, що представник скаржника впевнений у тому, що строк на касаційне оскарження ним не пропущено.
23. Отже, посилання в ухвалі Верховного Суду 17 червня 2024 року на наявність такого клопотання в касаційній скарзі не відповідає дійсності.
24. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили.
25. Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Кожній із сторін має бути надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
26. Таким чином, всупереч вимогам ЦПК України та Конвенції ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року ОСОБА_3 , як представнику ОСОБА_1 було поновлено строк на оскарження рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2023 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року за відсутності клопотання про таке поновлення, що на мою думку може вплинути на довіру до Верховного Суду та викликати у учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості як судді-доповідача так і суддів, які входять до складу колегії для розгляду справи № 758/4213/21.
Вважаю, що суддя-доповідач встановивши, що касаційна скарга ОСОБА_3 , як представника ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року подана з порушення строків встановлених статтею 390 ЦПК України, а скаржник не порушує питання про поновлення такого строку, мав залишити касаційну скаргу без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом направлення суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів поважності причин його пропуску.
Суддя В. В. Пророк