Справа № 727/8275/24
Провадження № 2/727/1637/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Літвінової О.Г.

за участю секретаря: Лещинська А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Посилалася на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб 15.03.2012р. з

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від спільного шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.08.2021р. у справі N?718/1710/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб, який зареєстрований 15.03.2012 року у Кіцманському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис N?11, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « ОСОБА_5 »

Під час розгляду справи про розірвання шлюбу питання щодо поділу спільного майна подружжя не вирішувалося.

З моменту розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Зважаючи на те, що відповідач участь у вихованні та утриманні дитини здійснював неналежно, кошти на утримання дитини надавав нерегулярно та у визначеному ним на власний розсуд розмірі, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.05.2022р., у справі N?718/808/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 гривень щомісячно, починаючи стягнення із 03.05.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, 28.04.2023р. позивачка змінила власне прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », про що Кіцманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про зміну імені.

Так, під час зареєстрованого шлюбу сторонами як подружжям на спільні кошти, за спільною домовленістю було набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем, дата прийняття рішення про державну рестрацію: 25.03.2015 року, тобто під час шлюбу із відповідачем.

Метою придбання зазначеного майна було спільне проживання, користування, експлуатація останнього нашою сім?єю.

Згоди щодо поділу спільного майна між мною та відповідачем не досягнуто, з огляду на це є необхідність поділити спільне майно в судовому порядку.

Вважає, що набуте сторонами під час шлюбу майно, а саме квартира АДРЕСА_1 є об?єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом визнання за кожним із подружжя права спільної часткової власності на частину цього майна.

Згідно довідки ПП «МІДАС ФІНАНС ГРУП» від 30.07.2024р. оціночна вартість квартири складає 750000грн.

Просить суд позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 про поділ майна подружжя - задовольнити. В порядку поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за: - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , а також стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі, з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву і призначено судове засідання по справі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, відповідно до якої зазначив, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває цивільна справа N? 727/8275/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 просить суд поділити квартиру АДРЕСА_4 , визнавши за кожною із сторін право власності на 1/2 такої квартири.

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищевказана квартира, титульним власником якої є ОСОБА_2 , набута сторона у шлюбі, та підлягає поділу, як об?єкт спільної сумісної власності.

Проте, звертаючись до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) просить поділити не все майно, набуте сторонами за час шлюбу, що зумовлює необхідність звернення із зустрічним позовом.

Так, як зазначено позивачкою за первісним позовом (відповідачкою за зустрічним позовом), сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 15.03.2012р. по 24.09.2021р. (дата набрання судовим рішенням у справі N? 718/1710/21 про розірвання шлюбу законної сили).

03.06.2021р., тобто у період шлюбу, сторонами було придбано автомобіль марки Audi, моделі Q7 державний номерний знак НОМЕР_3 , титульним власником, якого була зазначена ОСОБА_11 .

У травні 2022 року позивачеві за зустрічним позовом, з оголошення на вебсайті auto.ria.com., стало відомо про намагання відповідачки за зустрічним позовом продати автомобіль, який є спільною сумісною власністю сторін.

31 травня 2022р. ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_12 було направлено лист, яким він вказував про відсутність його згоди на продаж вищевказаного автомобіля.

Проте, незважаючи на це 22.05.2024р. відповідачкою за зустрічним позовом, без повідомлення позивача за зустрічним позовом, розуміючи його заперечення, було продано автомобіль марки Audi, моделі Q7 державний номерний знак НОМЕР_3 , який є спільною сумісною власністю сторін.

Відповідно до Висновку експерта N? 46-08-24 від 15 серпня 2024р. з визначення ринкової вартості транспортного засобу вартість автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, становить 661 220 грн. (шістсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять гривень).

Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства щодо рівності часток співвласників майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, Позивач за зустрічним позовом простить Суд стягнути з Відповідачки за зустрічним позовом, на його користь половину вартості, відчуженого без його згоди транспортного засобу, а саме - 330 610 грн. (триста тридцять тисяч шістсот десять гривень).

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, у розмірі 330 610 грн. (триста тридцять тисяч шістсот десять гривень); Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати.

ОСОБА_1 звернулася до суду з відзивом на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що до зустрічної позовної заяви доданий висновок експерта N?46-08-24 від 15 серпня 2024р. зроблений на замовлення позивача за зустрічним позовом, з визначення ринкової вартості транспортного засобу вартість автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, що становить 661 220 грн. (шістсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять гривень.

Таким, чином, враховуючи приписи чинного законодавства щодо рівності часток співвласників майна належного їм на праві спільної сумісної власності, позивач за зустрічним позовом простить суд стигнути з ОСОБА_13 відповідача за зустрічним позовом, на його користь половину вартості, відчуженого транспортного засобу а саме: 330 610 грн. (триста тридцять тисяч шістсот десять гривень).

Вивчивши зміст висновку експерта, що складений на замовлення позивача за зустрічним позовом N?46-08-24 від 15 серпня 2024р. з визначення ринкової вартості транспортного засобу, вважають, що останній не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на суттєве завищення ринкової вартості авто, отже є таким, що викликає сумніви щодо його правильності. внаслідок чого можуть бути грубо порушенні законні майнові права та інтереси ОСОБА_1 .

Так, відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) надано експертний висновок, на замовлення останнього, з визначеною ринковою вартістю авто у розмірі 661 220 грн. (шістсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять гривень), що станом на 18.09.2024р. за офіційним курсом долару національного банку становить 15967 доларів США 64 центи.

В судове засідання позивач не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, а також надала заяву про визнання зустрічного позову, з урахуванням вартості спірного авто, визначеної висновком експерта за ухвалою суду N?CE-19/126-24/11926-АВ від 18.11.2024 - 520 122,96грн. (п?ятсот двадцять тисяч сто двадцять дві гривні, 96 копійок) та стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію вартості автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, у розмірі 260 061,48 грн. (двісті шістдесят тисяч шістдесят одна гривня, 48 копійок).

Відповідач в останнє судове засідання не прибув надав до суду заяву згідно якої не заперечував проти поділу квартири АДРЕСА_4 , та визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 вказаної квартири, а також не заперечував щодо задоволення зустрічного позову в межах вартості спірного авто, визначеної висновком експерта N? CE-19/126-24/11926-АВ від 18.11.2024 520 122,96грн. (п?ятсот двадцять тисяч сто двадцять дві гривні, 96 копійок) та стягення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, у розмірі 260 061,48 грн. (двісті шістдесят тисяч шістдесят одна гривня, 48 копійок).

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено устатті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб 15.03.2012 р. з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від спільного шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.08.2021р. у справі N?718/1710/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб, який зареєстрований 15.03.2012 року у Кіцманському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис N?11, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « ОСОБА_5 »

Під час розгляду справи про розірвання шлюбу питання щодо поділу спільного майна подружжя не вирішувалося.

З моменту розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Зважаючи на те, що відповідач участь у вихованні та утриманні дитини здійснював неналежно, кошти на утримання дитини надавав нерегулярно та у визначеному ним на власний розсуд розмірі, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.05.2022р., у справі N?718/808/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 гривень щомісячно, починаючи стягнення із 03.05.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, 28.04.2023р. позивачка змінила власне прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », про що Кіцманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про зміну імені.

Так, під час зареєстрованого шлюбу сторонами як подружжям на спільні кошти, за спільною домовленістю було набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем, дата прийняття рішення про державну рестрацію: 25.03.2015 року, тобто під час шлюбу із відповідачем.

Метою придбання зазначеного майна було спільне проживання, користування, експлуатація останнього нашою сім?єю.

Згоди щодо поділу спільного майна між мною та відповідачем не досягнуто, з огляду на це є необхідність поділити спільне майно в судовому порядку.

Вважає, що набуте сторонами під час шлюбу майно, а саме квартира АДРЕСА_1 є об?єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом визнання за кожним із подружжя права спільної часткової власності на частину цього майна.

03.06.2021р., тобто у період шлюбу, сторонами було придбано автомобіль марки Audi, моделі Q7 державний номерний знак НОМЕР_3 , титульним власником, якого була зазначена ОСОБА_11 .

Відповідно до Висновку експерта з визначення ринкової вартості транспортного засобу вартість автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, становить 260061,48 грн. (шістсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять гривень).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача.

Ні підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди, до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1875,25 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Стягнути за зустрічною позовною заявою з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1322,44 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 60,69-71 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки Audi, моделі Q7, 2007 року випуску, у розмірі 260 061,48 грн. (двісті шістдесят тисяч шістдесят одна гривня, 48 копійок).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 квартиру АДРЕСА_4

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 квартиру АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору у розмірі 1875,25 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 відсотків судового збору у розмірі 1322,44 грн..

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 1875,25 грн. сплачений відповідно до квитанції №0879-4176-8156-5211 від 07.31.2024 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 1322,44 грн., сплачений відповідно до квитанції №176R-MD79-7Y4E від 20.08.2024 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г.Літвінова