Номер провадження: 22-з/813/206/24
Справа № 2-436/11
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.04.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-436/11

Номер провадження: 22-з/813/206/24

Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Заїкіна А.П.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , правонаступником якої є - ОСОБА_2 ,

- відповідачі - 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОСОБА_1 ,

розглянув заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання привести об`єкти до первісного стану, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Науменка А.В. 12 липня 2023 року,

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про відновлення провадження у справі та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання привести об`єкти до первісного стану.

29.03.2024 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І.. У вказаній заяві заявниця вказує на те, що судді Одеського апеляційного суду - Сегеда С.М., Громік Р.Д. , Кострицький В.В. , Дришлюк А.І. підлягають відводу з причин того, що постановляють ухвали заднім числом, чим перешкоджають їй у доступі до правосуддя, як складової частини права на справедливий та безсторонній суд. Повторний авторозподіл судової справи був проведений на замовлення відповідача. Колегія суддів допустила умисну тяганину у справі за домовленістю зі стороною відповідача.

В обґрунтування вищевказаних підстав заявниця вказує, що апеляційна скарга по цій справі подана ОСОБА_2 у жовтні 2023 року. Суд спеціально здійснив повторний автоматизований розподіл справи з метою затягування процесу. Крім того, вказує, що надалі колегія суддів Одеського апеляційного суду змінювалась, справа з порушеннями передавалась на автоматичний перерозподіл для визначення нового складу колегії суддів. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2023 року колегія суддів у складі суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В. безпідставно повернула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року, не розглядаючи її.

Крім того, заявниця посилається на застосування практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Заявниця наголошує на тому, що при розгляді заяви про відвід суддів слід виходити з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій колегії суддів, оскільки сторона має сумнів в безсторонності суддів.

За таких обставин заявниця заявляє відвід суддям Одеського апеляційного суду - Сегеді С.М., Громіку Р.Д., Кострицькому В.В., Дришлюку А.І. (Т. 4, а. с. 134 - 149).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І.. Справа передана до канцелярії апеляційного суду з метою визначення судді для вирішення питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року, здійсненого у встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України порядку, визначено суддю Заїкіна А.П. для вирішення питання про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І..

Матеріали цивільної справи були отримані суддею Заїкіним А.П. - 10.04.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши підстави заявленого відводу, вважаю, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За ч. 7 вищевказаної статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Згідно діючого процесуального законодавства, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім», в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02).

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції (995 004) повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 28 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 року по справі «Газета «Україна-центр» проти України (заява №16695/04).

З огляду на вищевикладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, довела на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Апеляційний суд звертає увагу заявниці на те, що обґрунтування заяви про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І. не свідчить про неупередженість або необ`єктивність суддів.

Одночасно апеляційний суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У своїй заяві заявниця вказує, що апеляційним судом було безпідставно здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи за її апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року та на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про відновлення провадження у справі. Заявниця вказує, що в апеляційній скарзі доводи щодо оскарження нею ухвали суду першої інстанції визначено, як заперечення на ухвалу яка не підлягає розгляду окремо від рішення. Тому, з огляду на вказане, колегією суддів було безпідставно залишено апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року без руху. Крім того, безпідставно залишено без руху апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року у зв`язку з недоплатою судового збору.

Вказує, що вказані дії було здійснено на замовлення відповідачів у справі та з метою затягування розгляду її апеляційної скарги.

Заявниця вказує, що ухвалу Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року не отримувала та судом остання не направлялась на її адресу.

Однак в матеріалах справи наявний супровідний лист від 10.10.2023 року про направлення на адресу ОСОБА_2 копії ухвали від 09.10.2023 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, наявний супровідний лист від 11.10.2023 року про направлення на адресу ОСОБА_2 копії другої ухвали від 09.10.2023 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 отримала вказане поштове відправлення (Т. 4, а. с. 107).

Щодо посилання заявниці на те, що судом безпідставно було повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про відновлення провадження у справі, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскаржувана ухвала про відмову в призначені експертизи, у переліку ухвал, визначених частиною першою цієї статті, відсутня, тому окремо від рішення не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.12.2023 року апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про поновлення провадження було повернуто її заявнику, повернуто судовий збір за її подання, та закрито обліково-статистичну картку (номер провадження 22-ц/813/2635/24), як помилково відкриту (Т. 4, а. с. 118).

Разом з тим, апелянту - ОСОБА_2 роз`яснено про те, що її апеляційна скарга на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про поновлення провадження буде розглядатись у судовому засіданні як заперечення до її апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року, як то передбачено ч. 2 ст. 353 ЦПК України (Т. 4, а.с. 120).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищезазначене, вищевказані доводи заяви про відвід суддів зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів, що не може бути підставою для відводу.

Посилання заявниці про те, що колегія суддів, яким заявлено відвід, перешкоджають у доступі до правосуддя, як складової частини права на справедливий та безсторонній суд, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

З поміж іншого, як вбачається з матеріалів справи, апеляційне провадження у даній справі відкрито, ухвалою від 08.03.2024 року призначено до розгляду у судовому засіданні на - 03.04.2024 року на 16 год. 00 хв. (Т. 4, а. с. 119, 125, 126).

Належних та допустимих доказів про суб`єктивну упередженість суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І., заявниця не надала. Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Апеляційний суд звертає увагу заявниці на те, що обґрунтування заяви про відвід суддів не містить доказів щодо неупередженості або необ`єктивності суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І.. Заявниця у своїй заяві посилається на обставини, що не відноситься до діяльності суддів Одеського апеляційного суду.

Одночасно апеляційний суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, заява ОСОБА_2 про відвід суддів не містить визначених законом підстав для відводу судді. Жодними доказами не підтверджуються існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів. Тому, вказані у заяві доводи не є підставами для задоволення відводу.

Інших підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І. за матеріалами справи не виявлено.

Таким чином, оскільки заявниця не надала доказів на підтвердженнядоводів заяви, які б свідчили про наявність об`єктивних, дійсних обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, посилання заявниці не знайшли свого підтвердження за матеріалами справи, зводяться до припущень та є безпідставними, вважаю необхідним відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 , про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І..

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України Одеський апеляційний суду складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Кострицького В.В., Дришлюка А.І. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А. П. Заїкін