Справа № 496/2435/19
Провадження № 2/496/703/24
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря - Бондаренко Л.П.,

представник відповідача - Осипова Б.В. ,

представника третьої особи - Бобришевої М.О. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву позивача про відвід судді Галич О.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, третя особа: Управління ДКСУ у Біляївському районі Одеської області про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю Нерубайської сільської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Біляївським районним судом Одеської області розглядається цивільна справа за позовною заявоюОСОБА_3 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, третя особа: Управління ДКСУ у Біляївському районі Одеської області про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю Нерубайської сільської ради.

20.09.2022 року через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивачки за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява про відвід головуючого судді Галич О.П.. Заява обґрунтована тим, що 20.09.2022 року на електрону пошту отримав судову повістку про виклик до суду. Судове засідання призначене на 14.02.2023 року о 10.00 годин, фактично суддею Галич О.П. впродовж 3-х років не проведено підготовче судове засідання, чим порушено ст.ст. 189,200 ЦПК України. Постановою Одеського апеляційного суду справа №496/2435/19 від 31.08.2022 року було скасовано ухвалу справа №496/2435/19 від 30.11.2021 року, постановлену суддею Галич О.П. з порушенням приписів ст.ст. 189,223,257 ЦПК України та Постанови ВС від 21.10.2019 р. у справі № 759/15271/17. Також суддя Галич О.П. уже двічі не допустила представника за довіреністю для участі у справі, мотивуючи своє рішення про те, що дана справа була визначена судом, як малозначна, тобто категорію справи було визначено суддею Галич О.П. як заманеться а не законом. Так ч. 4 ст. 274 ЦПК України, передбачає у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ зазначених у частині 4 цієї статті. Вказана справа не розглядається виключно за правилами загального провадження. Крім того, суддею Галич О.П. не зазначено ознак за якими вказана справа не може бути віднесена до справ незначної складності через, що представником по ній має бути включно адвокат. Вважає, що суддя Галич О.П. порушила ст. ст. 15, 43, 49 ЦПК України та ст. 59 Конституції України. З огляду на викладене, у нього є об`єктивно обґрунтовані побоювання, що суддя Галич О.П. не є безсторонньою, та у нього немає довіри до суду.

Представник відповідача у підготовчому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви позивача.

Представник третьої особи у підготовчому засіданні вважала за можливе вирішити заяву на розсуд суду.

Позивач та його представник до підготовчого засідання не з`явилися та про причини не явки суд не повідомили.

21.11.2023 року представник позивача направив до суд заяву відповідача про розгляд позовної заяви за його відсутності (т. 2 а.с. 128-129)

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість, а ч. 3 вказаної статті передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в зв`язку з тим, що відсутні підстави для відводу судді, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

VII Конгрес ООН по запобіганню злочинності і поводженню з правопорушниками 1985 р. схвалив Основні принципи незалежності судових органів, де проголошується, що незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в Конституції або законах країни; судові органи вирішують передані їм справи неупереджено, на підставі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання прямого чи непрямого з будь-якого боку і з будь-яких причин; незалежність судових органів дає їм право і вимагає від них забезпечення справедливого ведення судового розгляду і додержання прав сторін. Незалежність судів та підкоріння їх лише закону забезпечується організаційними та процесуальними гарантіями.

Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. (Для прикладу рішення по справі «Васілеску проти Румунії», в якій орган, уповноважений ухвалювати остаточне рішення по справі, був підпорядкований Генеральному прокурору.)

Суд також констатує, що незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, поза як кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17 липня 1997року, встановлено право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (№33949/02) наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію неупередженість суду визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду справи за вказаною позовною заявою і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, оскільки заявником не доведено протилежне.

З огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає, що наявні правові підстави оголошення перерви у судовому засіданні у справі та передачі заяви до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати заяву позивача про відвід судді Галич О.П.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про відвід судді Галич О.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, третя особа: Управління ДКСУ у Біляївському районі Одеської області про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю Нерубайської сільської ради - визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Галич Ольги Пилипівни передати до канцелярії Біляївського районного суду Одеської для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 11 квітня 2024 року.

Суддя О.П. Портна