РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/525/24
Провадження № 2/941/287/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Турбаєвський Юрій Віталійович, до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду мотивуючи це тим, що у 2012 році позивачка, за домовленістю з ОСОБА_3 , який запевнив, що він є власником житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , передала кошти у розмірі 20000,00 гривень за купівлю даного житлового будинку для використання у власних потребах. При цьому ОСОБА_3 запевнив, що в найкоротший час він підготує всі належні правоветановлюючі документи для укладання відповідного правочину та його нотаріального посвідчення. На початку 2024 року позивачка з наміром закінчити переоформлення вищевказаного житлового будинку, звернулась до знайомого ОСОБА_3 для отримання інформації щодо його місцязнаходження, але дізналась про його смерть. З 2012 року по теперішній час позивачка проживає у вищевказаному житловому будинку, сплачує обов`язкові платежі, у тому числі земельний податок за земельну ділянку за вищевказаною адресою. За таких обставин позивачка протягом більше ніж десять років поспіль відкрито та безперервно володіє та користується вищевказаним об`єктом нерухомості, а тому представник позивачки просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, щодо задоволення позовної заяви заперечень не висловив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у2012 році позивачка, за домовленістю з ОСОБА_3 , який запевнив, що він є власником житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , передала кошти у розмірі 20000,00 гривень за купівлю даного житлового будинку для використання у власних потребах. При цьому ОСОБА_3 запевнив, що в найкоротший час він підготує всі належні правоветановлюючі документи для укладання відповідного правочину та його нотаріального посвідчення.

На початку 2024 року позивачка з наміром закінчити переоформлення вищевказаного житлового будинку, звернулась до знайомого ОСОБА_3 для отримання інформації щодо його місцязнаходження, але дізналась про смерть останнього, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 21 січня 2019 року (а.с.10).

Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 02 травня 2024 року № 123, згідно погосподарської книги № 16 на сторінці 29 номер об`єкту негосподарського обліку 0710-5 земельна ділянка на якій знаходився житловий будинок в АДРЕСА_1 , дійсно належала покійному ОСОБА_4 до 2003 року, а ОСОБА_2 в 2012 році придбала будинок АДРЕСА_1 та користувалася даною земельною ділянкою (а.с.12).

Також, згідно довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 02 травня 2024 року № 122, ОСОБА_2 в 2012 році придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів, яка дійсно там проживала, сплачувала вчасно земельний податок, заборгованості немає (а.с.11).

Для встановлення власника житлового будинку було отримано архівну довідку від 01 квітня 2024 року № 31, де зазначено, що право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.7).

Відповідно до технічного паспорта від 15 березня 2024 року виготовленого на замовлення ОСОБА_2 , житловий будинок садибного тину АДРЕСА_1 загалом складається з А-житловий будинок загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 14.2 кв.м. та Б-літня кухня, В-сарай, Д-погріб, д- прибудова, Е-сарай, Ж-гараж, 3-навіс, И-навіс, К-колодязь, № 1-огорожа (а.с.13-21).

Також, відповідно до архівної довідки КП «ОМБТІ» від 01 квітня 2024 року № 31, за архівними даними право власності на будинок не зареєстровано, а згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 травня 2024 року № 378552541, право власності на житловий будинок садибного типу за АДРЕСА_1 не зареєстровано, що унеможливлює встановити титульного власника (а.с.9).

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проживає в житловому будинку садибного типу з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на вказане майно не претендують інші особи, вона відкрито, безперервно і тривало володіє даним майном, тому наявні всі передбачені законом передумови в сукупності, які є підставою для визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю.

Вказані обставини справи підтверджуються також показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_2 безперервно користується та доглядає за житловим будинком АДРЕСА_1 , так як з 2012 року проживає в ньому.

Таким чином позивачка належним чином заволоділа та продовжує володіти більше 10 років вищевказаним житловим будинком, оскільки є особою здатною набувати у власність певний об`єкт нерухомості; після вселення в будинок законно володіє об`єктом нерухомості; в момент його заволодіння не знала (і не могла знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, на момент отримання майна інших осіб які б претендували на майно не було і позивачка отримала це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього; позивачка добросовісно володіє нерухомістю, оскільки отримала його без будь-якого титульного володіння; безперервно володіє нерухомістю більше 10 років та законом не заборонено і не обмежується набуття права власності за набувальною давністю.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зважаючи на ту обставину, що з 2012 року позивачка добросовісно володіє житловим будинком АДРЕСА_1 та відкрито і безперервно користується ним більше 10 років, вона має право на визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, а тому за позивачкою можливо визнати право власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 344 ЦК України, ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу за № 81 з господарськими будівлями та спорудами, який загалом складається з А-житловий будинок загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 14.2 кв.м. та Б-літня кухня, В-сарай, Д-погріб, д-прибудова, Е-сарай, Ж-гараж, 3-навіс, И-навіс, К-колодязь, №1-огорожа, та знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 28 червня 2024 року.

Суддя С.Колесник