Справа № 954/603/24
Номер провадження 2/954/877/24
23 грудня 2024 рокус-ще Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ферко Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Нововоронцовка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до російської федерації про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди,-
Таким чином, наявний факт порушення основоположник прав людини в Україні, через що позивачці завданий душевний невгамовний біль, безперервні страждання через війну та руйнування і пошкодження майна, остання просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 29529212,50 грн за біологічні активи; 25324619,00 грн за будівлі; 6673010,00 грн за біологічні активи та моральну шкоду у розмірі 5000000,00 грн
Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась у встановлений законом порядку, клопотань не надала, причину неявки суду не повідомила.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву, клопотань не надав, причину неявки до суду не повідомив.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею свинокомплексу, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.03.2023, за яким ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА «ВОРОНЦОВСЬКЕ» (в особі директора Сливченко Лідії Сергіївни) та ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОСТИННА СВОБОДА» мають частку у праві спільної часткової власності на єдиний майновий комплекс, свинокомплекс, копією договору купівлі-продажу від 23.12.2020, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОПРОМИСЛОВА ЦЙСМБ «ВОРОНОЦВСЬКЕ», копією акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА «ВОРОНОЦВСЬКЕ» від 23.12.2020.
Старшим судовим експертом відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського НДЕКЦ МВС Кучеренко О.М. проведено судову товарознавчу експертизу, за результатами якої був складений висновок експерта №СЕ-19/115-23/5448-TB від 02.05.2023, у висновках якого зазначено, що ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) одного кілограму живої маси свиней станом на 10.11.2022 могла становити 85,00 грн.
Таким чином, з урахуванням ринкової вартості (без включення до неї суми ПДВ) одного кілограму живої маси свиней, визначеної у висновку експерта №СЕ-19/115-23/5448-TB від 02.05.2023, обсяг знищених біологічних активів складає:
-за актом обстеження біологічних активів від 31.03.2022 - 347402,5 кг, вартість якого становить 29529212,50 грн.
За висновками даної експертизи, адміністративні та господарські приміщення належать до наступних категорій технічного стану:
- Літера А - адміністративне приміщення відносять до категорії відповідальності Б, технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А з технічним. станом категорій "1" та "2";
- Літера Ф - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорій технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "4" (стіни перекриття) і відсутні конструкції категорії 13 відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1" та "2";
- Літера Х - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності А, А1 категорії технічного стану "4" - аварійний оскільки в ньому с конструкції з технічним станом категорій "4" (стіни та перекриття) і відсутні конструкції категорії відповідальності В з технічним станом категорії «1», «2»;
- Літера Ц - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому с конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера Щ - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "4" (стіни та перекриття) і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера Р - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності А, категорії технічного стану "4" - аварійний оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "4" (повністю зруйновані несучі конструкції, а саме стіни та перекриття) і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, В з технічним станом категорії "1","2","3";
- Літера С - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3"(вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності Al, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера У - адміністративне приміщення відносять до відповідальності Б, категорії технічного стану "3" категорії не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А, А1 з технічним станом категорії "1","2";
- Силосні башти №№6. №7, відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому с конструкції технічним станом категорії "3" (стіни), відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера Н - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера З - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), відсутні конструкції категорії відповідальності A1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера К - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера Л - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорій технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3" (вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності А1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера М - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому конструкції з технічним станом категорії "3" відсутні конструкції категорії відповідальності A1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера В - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності Б, категорії технічного стану "3" - не придатний до нормальної експлуатації оскільки в ньому є конструкції з технічним станом категорії "3"(вікна, стеля), і відсутні конструкції категорії відповідальності A1, А з технічним станом категорії "1","2";
- Літера Г - господарське приміщення відносять до категорії відповідальності А, А1 категорії технічного стану "4" - аварійний оскільки в ньому с конструкції з технічним станом категорії "4"(стіни та перекриття) і відсутні конструкції категорії відповідальності В з технічним станом категорії «1», «2».
Вартість відновлювальних будівельних робіт по об`єктам: адміністративні та господарські приміщення, внаслідок пошкодження станом на 06.02.2023 становить 25324619,00 грн. До вартості відновлювальних будівельних робіт не враховано вартість будівельних робіт по відновленню господарського приміщення літери Р, яке зруйновано повністю і відновленню не підлягає, для визначення вартості будівництва необхідне розроблення проектно-кошторисної документації відповідно до діючих норм, що не виходить до компетенції експерта з правом проведення будівельно- технічної експертизи.
Норми права, які застосовував суд щодо відшкодування майнової шкоди.
Загальновідомим є той факт, що в лютому 2014 року розпочалася військова агресія рф проти України, внаслідок якої була анексована територія Автономної Республіки Крим, частково окуповані території Донецької та Луганської областей України, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами ч. 3ст. 82 ЦПК України.
Відомим також є той факт, що 24.02.2022 рф здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Дана обставина також не підлягає доказуванню згідно з ч. 3ст. 82 ЦПК України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.
Силові дії рф, що тривають з 20.02.2014 (як початкова подія) та як її продовження - військове вторгнення рф до України 24.02.2022, є актами збройної агресії відповідно до пунктів "a", "b", "с", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї ООН "Визначення агресії" від 14.12.74.
Приймаючи до уваги приписи статті 1166 ЦК України, якою визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом ураховується, що за приписами ч. 6ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди російською федерацією.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.
Діями з боку російської федерації було порушено гарантоване ст. 41 Конституції України право власності позивачів. Тобто безпосереднім суб`єктом, внаслідок дій якого позивачу завдано шкоди, є російська федерація.
Факти знищення майна позивачів та розмір заподіяної матеріальної шкоди внаслідок збройної агресії російської федерації підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.
Сам факт збройної агресії російської федерації проти України є причиною виникнення обставин, що слугують підставою звернення позивачами до суду за захист свої порушених прав та свобод, як громадян України, оскільки останні внаслідок збройних дій понесли істотні збитки, які воліють відшкодувати.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог «Правила суду - компенсація шкоди», які використовуються Європейським судом з прав людини при розгляді справ із компенсації шкоди, зокрема, п. п. 15 п. 3 цих Правил, встановлено, що заявники, які бажають отримати компенсацію за нематеріальну шкоду, мають право вказати суму, яка на їхню думку, була б справедливою.
Заявник, який вважає себе жертвою більш одного порушення Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, може вимагати або одну одноразову суму, яка покриває всі передбачувані порушення, або окрему суму щодо кожного передбаченого Європейською конвенцією порушення.
Збройна агресія російської федерації завдала значущих збитків для України, для майна громадян України та іноземців, що постійно проживають на території України, а також безпосередньо майну позивачів уданій справі.
У результаті зазначених вище подій позивачам було завдано значної матеріальної шкоди, з огляду на особливий цинізм, яким російською федерацією порушуються основоположні права й свободи людини в Україні. Позивачі відчувають безперервний, невгамовний душевний біль і страждання, через втрачене ними майно. Останні відчувають глибоке розчарування внаслідок таких варварських дій.
Згідно вимог ст. ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
В постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 197/1330/14-ц вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципів верховенства права та справедливості судового рішення, що полягають у відшкодуванні матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з російської федерації на користь позивача завданої майнової шкоди в розмірі 29529212,50 грн за біологічні активи; 25324619,00 грн за будівлі; 6673010,00 грн за біологічні активи.
Норми права, які застосовував суд щодо відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про міжнародне приватне право», права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.
До зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням положень статей 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія (стаття 48 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Даний Указ винесено в зв`язку з військовою агресією рф проти України.
Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 в Україні продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України.
Отже, російська федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти України, численні акти геноциду українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України; засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях; дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті; застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів;
Як зазначено у частині першій, пункті 2 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені правилами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, яка вимагає її відшкодування, що відповідає змісту частини третьої статті12 та статті 81 ЦПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач до початку військової агресії з боку рф, як повноправний громадянин своєї країни, мав налагоджений побут та можливість вести повноцінне життя.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що у зв`язку зі збройною агресією, рф завдав йому тяжких моральних страждань.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у результаті противоправних дій російської федерації позивачу завдана моральна шкода.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги, що в національному та міжнародному законодавстві відсутні чітко визначені критерії для обчислення розміру компенсації моральної шкоди у грошову еквіваленті. Натомість спори зі схожими правовідносинами були предметом розгляду ЄСПЛ.
Враховуючи характер душевних страждань, яких позивач зазнала у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що не дають їй можливості проживати повноцінне життя, яке вона проживала до збройної агресії, істотних порушень його конституційних прав, умисного характеру дій відповідача, суд вважає справедливим розмір компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі 5000000,00 гривень, який відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 23, 1167 ЦК України, 2, 4, 12, 79-81, 141, 258-259,263-265, 280-282 ЦПК України,-
Стягнути із держави російська федерація на користь ОСОБА_1 відшкодування та майнової шкоди у розмірі 29529212,50 грн (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті дванадцять гривень 50 копійок) за біологічні активи; 25324619,00 грн (двадцять п`ять мільйонів триста двадцять чотири тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 00 копійок) за будівлі; 6673010,00 грн (шість мільйонів шістсот сімдесят три тисячі десять гривень 00 копійок) за біологічні активи.
Стягнути із держави російська федерація на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000000,00 грн (п`ять мільйонів гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяВ.О. Каневський