Провадження № 2/337/568/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Коваленко В.С.

представника відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до суду надійшов вказаний позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», який позивач мотивує тим, що Банк запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікації клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

19.04.2019 ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. На підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Після підписання заяви, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в терміни, зазначені в мобільному додатку.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором, відповідач станом на 02.11.2023 має заборгованість у розмірі 153115,93 грн., яка складається з заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) в сумі 153115,93 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

31.01.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Тоцької О.В. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково та у відзиві зазначив, що розрахунок заборгованості станом на 02.11.2023 за договором є необґрунтованим, оскільки з нього вбачається, що за рахунок періодичного погашення заборгованості за кредитом та за рахунок самого тіла кредиту Банк в першу чергу списував відсотки за користування кредитними коштами. Водночас, в анкеті-заяві позичальника від 19.04.2019, що підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відсоткової ставки та її визначеного розміру. До позовної заяви не додано підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 19.04.2019 містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків та саме у зазначеному в цих документах розмірах та порядках нарахування. Паспорт споживчого кредиту «Чорна Карта monobank» не є складовою частиною договору, а передує його укладанню між банком та споживачем. Тому визначені в ньому умови не можна вважати узгодженими умовами кредитного договору та спиратись на них для нарахування складових заборгованості, а також спрямовувати кошти відповідача на їх погашення. З розрахунку заборгованості вбачається, що грошові кошти, які вносились відповідачем на рахунок, зараховувались Банком на погашення відсотків. Зокрема, з рахунку відповідача списано відсотків на загальну суму 43311,53 грн. Крім того відповідач здійснив погашення за наданим кредитом в загальній сумі 42 949,21 грн, які зараховано Банком до платежів за відсотками. Таким чином сума заборгованості за кредитним договором від 19.04.2019, яку відповідач має повернути позивачу, становить 67855,19 грн (154115,93 грн. (заявлена сума боргу) 43311,53 грн (безпідставно списані відсотки) 42949,21 грн. (загальна сума внесених відповідачем коштів). Просить позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 67855,19 грн. та витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1180,96 грн., в іншій частині позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляді справи у відсутність представника позивача.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Тоцька О.В. в судовому засідання позовні вимоги Банку визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі Закон №675).

Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 19.04.2019 ОСОБА_2 звернувся до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідач, підписавши вказану заяву погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В п.5 анкети-заяви відповідач підтвердив і засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6 анкети-заяви).

Згідно з п.10 анкети-заяви відповідач надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих в Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з цього договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.

Відповідно до п.11 анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Анкета-заява підписана ОСОБА_2 19.04.2019. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконав представник банку ОСОБА_3 , що підтверджено також її власноручним підписом.

Судом також встановлено та не оспорюється відповідачем, що Банк відкрив на ім`я ОСОБА_2 поточний рахунок у гривні, видав картку № НОМЕР_1 , яка на час ухвалення рішення є активною, на картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 70000,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, ОСОБА_2 користувався кредитними коштами та частково вносив кошти на поповнення рахунку. Станом на 02.11.2023 заборгованість відповідача перед Банком становить 154115,93 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов АТ «Універсал Банк» таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі.

При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В даній справі судом встановлено, що 19.04.2019 відповідач ОСОБА_2 звернувся до Банку з анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити йому поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку до Договору. При цьому, відповідач підписав анкету-заяву як власноручним підписом, так і електронним цифровим підписом, який є аналогом власноручного і використання якого погоджено сторонами в п.6 Анкети-заяви, що відповідає ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.207, 1055 ЦК України.

Отже, вказаний кредитний договір укладений з дотриманням встановленої для нього письмової форми, є чинним та обов`язковим для виконання.

Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкрив на ім`я відповідача рахунок, видав картку, на яку первісно встановив кредитний ліміт. Відповідач, в свою чергу, активно користувався вказаними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, випискою з особового банківського рахунку, яка надана представником відповідача, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло.

При цьому, відповідач та його представник, заперечуючи проти позову, факту звернення до Банку з анкетою-заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами, виникнення заборгованості жодними належними та допустимими доказами не оспорювали.

Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк додав до позовної заяви «Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank», в чинній редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 (набуває чинності з 27.11.2021), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, вказуючи у позовній заяві, що ці документи разом із анкетою-заявою становлять Договір про надання банківських послуг, який було укладено між сторонами і зобов`язання за яким порушив відповідач.

Вказаними документами дійсно визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань.

Водночас, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до Банку з анкетою-заявою про отримання банківських послуг 19.04.2019, тобто до набрання чинності «Умов і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank», в редакції, яка додана до позовної заяви.

Крім того, надані суду документи не містять підпису відповідача, і матеріали справи не містять підтверджень, в якій редакції Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» з додатками, які, як зазначає позивач, є складовою частиною укладеного між сторонами договору, діяли на час звернення відповідача до Банку з анкетою-заявою і які саме Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи 19.04.2019 анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені».

В анкеті-заяві від 19.04.2019, підписаній ОСОБА_2 , процентна ставка не зазначена. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» в редакції на час звернення відповідача з анкетою-заявою, взагалі до позовної заяви не додані.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (19.04.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.12.2023 - позов направлено поштовим зв`язком), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд зазначає, що правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові ВП ВС від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, та висвітлює обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку та часу укладення такого договору. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом - позичальником.

Незважаючи на те, що у тій справі підписання анкети-заяви клієнтом відбувалось у письмовій формі шляхом проставляння письмового підпису, а в цій - шляхом проставляння електронного підпису, суть полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом.

Щодо особливостей укладення договору у системі «Monobank», де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП).

Також суд вважає, що Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20.

Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, що останнім не спростовано, суд прийшов до висновку, що кредитор має право вимагати їх стягнення в судовому процесі.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів.

З розрахунку заборгованості та з виписки про рух коштів по картці, яка була надана відповідачем, вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідача відсотки за користування кредитом.

Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів.

З наданих сторонами документів, судом встановлено, що з рахунку ОСОБА_2 станом на 02.11.2023 списано відсотків на загальну суму 43546,15 грн., зокрема: 01.02.2021 210,34 грн, 01.03.2021 24,28 грн, 01.06.2021 232,19 грн, 01.07.2021 388,97 грн, 01.08.2021 594,46 грн, 01.09.2021 -749,50 грн, 01.10.2021 854,00 грн, 01.11.2021 930,01 грн, 01.12.2021 1116,62 грн, 01.01.2022 -1515,76 грн, 01.02.2022 1929,39 грн, 01.03.2022 1926,45 грн, 01.04.2022 2562,70 грн, 01.05.2022 1549,50 грн, 01.06.2022 1825,87 грн, 01.07.2022 1841,50 грн, 01.08.2022 3826,88 грн, 01.09,2022 4019,55 грн, 01.10.2022 4081,52 грн, 01.11.2022 4313,88 грн, 01.12.2022 4366,50 грн, 01.01.2023 4686,98 грн.

Отже, в даному випадку позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 110569,78 грн (154115,93 грн 43546,15 грн), яка становить неповернуті кредитні кошти.

Доводи представника відповідача адвоката Тоцької О.В. щодо необхідності виключення з суми заборгованості внесених відповідачем на картковий рахунок коштів в сумі 42949,21 грн, суд не приймає до уваги та вважає їх хибними, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картці, яка надана представником відповідача, усі кошти, які вносились відповідачем на картковий рахунок, були враховані Банком при обчислення заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 110569,78 грн., задовольнивши позов частково.

Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1925,50 грн. (з розрахунку: 110569,78 грн. х 100% : 154115,93 грн. = 71,74 %; 71,74% х 2684,00 грн. : 100 % = 1925,50 грн.)

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 19.04.2019 станом на 02.11.2023 у загальній сумі 110569,78 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1925,50 грн., а всього: 112495 (сто дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 28 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити. ???

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя М.В. Сидорова