Справа № 459/1172/24
Провадження № 2/459/287/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 червня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 91 600 грн, судовий збір у розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 19.10.2021 між позичальником, яким є: ОСОБА_1 (надалі - позичальник, боржник, відповідач) та ТОВ «Мілоан» (надалі кредитодавець) було укладено кредитний договір №4135248 (надалі Договір кредиту), відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в розмірі 15 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 12.11.2021. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору кредиту шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з веденням коду на підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, кредитодавцем було перераховані грошові кошти у розмірі 15 000 грн. Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4135248 від 19.10.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . В подальшому, відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі і за Договором про споживчий кредит №4135248 від 19.10.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Разом з цим, позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.04.2024 утворилась заборгованість, яка становить 91 600 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 15 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 73 750 грн, заборгованість за процентами (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0 грн, заборгованість з комісії 2850 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою від 29.04.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.

20.06.2024 сторони у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином.

В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судові засідання, які відбулися 30.05.2024, 20.06.2024 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, останні повернулися із відміткою про вручення таких адресату. Однак, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзив на позов.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 26 червня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 20 червня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 26 червня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.10.2021 відповідач ОСОБА_1 подав ТОВ «Мілоан» Анкету-заяву на кредит №4135248, в якій зазначено: сума кредиту 15 000 грн; строк кредитування - 24 дні, дата повернення кредиту 12.11.2021, сума до повернення 25 050 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 2 850 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 19% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 7 200 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с. 11).

19.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №4135248, укладений в електронній формі, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язувалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 15 000 гривень (п.1.2 договору), а позичальник, у свою чергу, зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (а. с. 5-9).

Пунктами 1.3, 1.4 Договору кредиту встановлено, що кредит надається строком на 24 дні з 19.10.2021; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.11. 2021.

Відповідно до п.1.5.1. Договору кредиту комісія за надання кредиту складає 2 850 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.1.5.2 Договору кредиту проценти за користування кредитом становлять 7200 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з п.1.6 Договору кредиту стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.2.1 Договору кредиту кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (п.2.2.2 Договору кредиту).

Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 Договору (п.2.3.1.2 Договору кредиту).

До Договору кредиту додано графік платежів, а також Паспорт споживчого кредиту, які підписані позичальником (відповідачем) та у яких відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови (а. с. 10).

Із довідки про ідентифікацію, складеної ТОВ «Мілоан», встановлено, що даною довідкою підтверджується, що ОСОБА_1 , з яким укладений договір №4135248 від 19.10.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан», а укладений договір акцептований (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор J14066, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 19.10.2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор (а. с. 12).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором кредиту виконало та надало йому кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №59093436 від 19.10.2021 (а. с. 12 (на звороті)).

Позичальник свої зобов`язання по Договору кредиту належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості по тілу кредиту, процентах та комісії за оформлення кредиту, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 52 000 грн - заборгованість по процентах, заборгованість по комісії 2 850 грн) (а. с.13).

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, за умовами якого клієнт зобов`язувався відступити за плату право грошової вимоги у сумі 83 672 331 грн 46 коп., а фактор зобов`язувався, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стати новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (надалі Договір факторингу № 26-01/2022-83) (а. с. 16-18).

Згідно з п. 2.3 Договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 з дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг.

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.01.2022 за Договором факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3 679 (а. с. 19).

Із витягу з додатку № 3 до Договору факторингу №26-01/2022-83, а саме з Реєстру боржників, установлено, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» прийняло право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан» на умовах, передбачених Договором факторингу № 26-01/2022-83, в тому числі і до ОСОБА_1 на суму 69 850 грн (15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 52 000 грн - заборгованість по процентах, заборгованість по комісії 2 850 грн) (а. с. 20-21).

В подальшому, відповідно до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату право грошової вимоги до боржників, визначених в Реєстрі боржників (надалі Договір №10-03/2023/01) (а. с. 22-24).

Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що заборгованість за договором №4135248 від 19.10.2021 ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 становила 91 600 грн, з яких: за тілом кредиту 15 000 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 52 000 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 21 750 грн, заборгованість з комісії 2 850 грн (а. с. 14).

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором №10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт Капітал» передав, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв Реєстр боржників кількістю 29 141 (а. с. 25).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 91 600 грн, що складається з 15 000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 73 750 грн заборгованості за відсотками, 2 850 грн заборгованість по комісії (а. с. 26-28).

Позивач до позовної заяви долучив свій розрахунок заборгованості, складений станом на 08.04.2024, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» становить: за тілом кредиту 15 000 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 73 750 грн, за комісією 2 850 грн (а. с. 15).

Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 526, 530, 623, 625 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №4135248 від 19.10.2021 про надання споживчого кредиту, який був підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «J14066», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.

Підписавши Кредитний договір, Паспорт та Графік, ОСОБА_1 підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови Договору кредиту цілком зрозумів та приймав їх.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.

Натомість відповідач, всупереч умовам Договору кредиту, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами повністю не сплатив, а 10.12.2021 сплатив лише 200 гривень прострочених процентів, що вбачається з розрахунку заборгованості (а. с.13).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Позивачем надано докази переходу до нього права вимоги за Договором кредиту, що підтверджується укладеними 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» Договору факторингу №26-01/2022-83 та 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» Договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, у результаті чого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що заборгованість за договором №4135248 від 19.10.2021 ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 становила 91 600 грн, з яких: за тілом кредиту 15 000 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 52 000 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 21 750 грн, заборгованість з комісії 2 850 грн (ТОВ «Вердикт капітал» на підставі п. 2.3 Договору факторингу №26-01/2022-83 донарахував відсотки в сумі 21 750 гривень за період з 26.01.2022 по 23.02.2022) (а. с. 14).

Згідно з поданим ТОВ «Коллект Центр» розрахунком станом на 08.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 91 600 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 15 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 73 750 грн, заборгованість за процентами (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0 грн, заборгованість з комісії 2850 грн.

Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договорм кредиту, а відповідач, отримавши кредитні кошти, не повернув їх у встановлений договором строк, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Коллект Центр».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, 02.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» (далі «Клієнт») та АО «Лігал Ассістанс» ( далі- «Адвокатське об`єднання») уклали договір про надання правової допомоги № 02-01/2023, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 40).

Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №33 від 01.03.2024 та акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 загальною вартістю 17000 грн (а. с. 43, 44).

Із платіжної інструкції від 15.03.2024 вбачається, що на рахунок адвокатського об`єднання позивачем були перераховані кошти в сумі 68000 грн за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а. с. 42).

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом.

Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією № від 19.04.2024 в сумі 3028 грн підлягає стягненню з відповідача у користь позивача в силу приписів ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит №4135248 від 19.10.2021 у розмірі 91 600 (дев`яносто одна тисяча шістсот) гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень; заборгованість за відсотками - 73 750 (сімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, заборгованість з комісії - 2850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26.06.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» , адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОРКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович