Провадження № 2/204/1735/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року по справі №204/5657/22 на користь ОСОБА_2 на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 25 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено запис № 216. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/2447/17 від 08 червня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу у них є спільна дитина: ОСОБА_3 , 2014 року народження. Після розлучення дитина залишилась проживати з відповідачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/4372/17 від 21 грудня 2017 року було задоволено позов відповідача до нього про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. З моменту винесення рішення він, у добровільному порядку, сплачував присуджену суму аліментів, в якості доказу надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за період з липня 2017 року по березень 2023 року. З травня 2023 року з ним було поновлено трудові відносини у ТОВ «АТТІКА ГРУП». Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5657/22 провадження № 2/204/1886/22 від 05 грудня 2022 року розмір аліментів було збільшено, та встановлено у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі. У липні 2023 року його було попереджено про майбутнє звільнення. Наказом № 5- к від 28.09.2023 р. його було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності працівників та неможливістю подальшого працевлаштування, згідно з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Заборгованості за аліментами станом на 30.09.2023 р. він не має. З 01.10.2023 року він перебуває у пошуках роботи, постійного доходу не має. З серпня 2020 року він одружений. ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народилась донька ОСОБА_4 . Дружина наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, відповідно не має змоги працювати. Також, вважає за необхідне зазначити, що не має особистого житла і на сьогодні він із родиною мешкаємо у квартирі його батьків разом із ними. Наразі державним виконавцем у довідці про заборгованість зазначено: «Розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості - 14 479,00 грн». Саме з цієї суми буде нараховано суму аліментів яку я маю сплатити за жовтень 2023 року, що становитиме 3 619,75 грн. Така сума для нього є занадто великою, і він не в змозі буде її сплатити, що призведе лише до накопичення боргу та значного погіршення матеріального стану його сім`ї , що негативно відіб`ється на обох дітях.

Не погодившись з позовними вимогами, відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. З вересня 2016 року спільне проживання сторін, а також ведення спільного господарства між сторонами було припинено. За згодою сторін, про що зазначається, і в позовній заяві, дитина залишилась проживати з відповідачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року у справі №204/2447/17 шлюб сторін було розірвано. Враховуючи, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини в позасудовому порядку, за ініціативою ОСОБА_2 це питання двічі було предметом судового розгляду. Так, ОСОБА_2 зверталась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів, а згодом - з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат. Відповідачка зазначає, що: позивач з 2017 року не спілкується з дитиною та жодної участі у її вихованні не приймає; ухиляється від діалогу з відповідачем в частині додаткових витрат на дитину. Між тим, окрім зрозумілих витрат на харчування та придбання одягу, є й інші витрати. Зокрема, дитина відвідує додаткові заняття з англійської мови (вартість 1335,00 грн./місяць), плавання (2000 грн./місяць), гончарне мистецтво (800 грн./місяць). Для навчання за програмою «Інтелект України» щомісяця придбаваються зошити на суму 350 грн. Також, у 2023-2024 рр. у відповідача виникли додаткові витрати, обумовлені станом здоров`я дитини, а саме: переломом ключиці та погіршенням стану зубів та ротової порожнечі. Зокрема, у зв`язку з тим, що дитина зламала ключицю, влітку 2023 року відповідачем було додатково понесено витрати на загальну суму 1602,00 грн. (здавання аналізів, придбання спеціального корсету). У березні 2024 року Відповідачем було витрачено 3 150,00 грн. на стоматологічне лікування дитини. Враховуючи, що відповідач не здійснює зберігання абсолютно всіх чеків/інших платіжних документів, що підтверджують придбання товарів та послуг для дитини, відповідач надає до цього відзиву частину зазначених документів (якщо до судового засідання будуть знайдені додаткові - їхнє надання також буде здійснене). Однак, враховуючи, що узгодити з Позивачем будь-які додаткові витрати можливим не вбачається через ухилення останнього від участі в будь-яких перемовинах з цього приводу, відповідачеві залишається лише стягнення половини цих витрат в судовому порядку (чим, Відповідач, власне, і буде займатись, якщо під час судового процесу в межах даної справи з Позивачем не буде вибудувано якийсь конструктивний діалог). Враховуючи, що воєнний стан у державі триває, ворог здійснює систематичні обстріли як цивільних об`єктів, так і промислових, нема розуміння, чи вдасться в масштабах держави отримати нормальний врожай, скільки об`єктів критичної інфраструктури вціліє (адже все це прямо впливає на добробут громадян), ще невідомо, чи вистачить теперішньої суми аліментів на утримання дитини - можливо, ОСОБА_2 знову доведеться звертатись з позовом про їх збільшення. за підсумками ретельного ознайомлення з позовною заявою Відповідачем не встановлено, що ж саме в житті Позивача змінилось в бік погіршення у порівнянні з тими обставинами, які існували станом на 05.12.2022р. - тобто, на момент прийняття Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська Рішення у справі №204/5657/22 про збільшення аліментів. Зокрема, як вбачається із вищевказаного судового рішення, ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову ОСОБА_2 про збільшення аліментів на утримання сина, посилався на те, що цитата з рішення: «у серпні 2020 року він одружився з ОСОБА_5 , у шлюбі народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Окрім цього, у зв`язку із військовою агресією проти України, його трудова угода з ТОВ «Аттіка груп», де він працював старшим менеджером, була призупинена з 01 квітня 2022 року та на момент подачі відзиву на позов підприємство не поновило роботу, у зв`язку із чим він шукає нову роботу. Також зазначив, що не має особистого житла та проживає разом із родиною у квартирі своїх батьків разом із ними». Тобто, на момент ухвалення вищевказаного судового рішення ОСОБА_1 зазначав про: перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною 13.02.2021р.н. до досягнення нею трирічного віку; відсутністю доходу у зв`язку з призупиненням трудових відносин з ТОВ «Аттіка груп» та пошуком роботи». Втім, вбачається що станом на дату подання цього відзиву становище ОСОБА_1 не зазнало погіршень (а в деяких аспектах, навпаки, покращилось) у порівнянні з тим, що існувало станом на дату 05.12.2022р., оскільки: малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - досягла 3-річного віку, і ОСОБА_5 (нинішня дружина ОСОБА_1 ) має змогу працевлаштуватись і сприяти зміцненню сімейного бюджету та утриманню власної дитини (адже в неї наявне рівно таке ж коло обов`язків по утриманню власної дитини, як і у ОСОБА_1 ); як на момент ухвалення вищевказаного судового рішення, так і станом на дату розгляду справи ОСОБА_1 стверджує про перебування у стані пошуку роботи (тобто, фактичних змін у будь-який бік в цій частині нема).

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказав наступне. Ним за період 2023-2024 р.р. загалом було сплачено аліментів на загальну суму майже 40 тис. грн., що говорить про те, що він в жодному разі не ухиляюсь від виконання свого обов`язку відносно сина. Однак в силу певних життєвих обставин, змушений звернутись із позовом щодо зменшення розміру аліментів, саме з цілю захистити інтереси обох своїх дітей. Таке фінансове навантаження, на сьогодні, є надмірним для нього. Вважає за необхідне зауважити, що він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, яка має такі самі права на рівень життя. Він не поділяю своїх дітей, і маю намір надавати їм утримання на рівних умовах в межах своїх можливостей та намагатимусь їх покращити. По друге, щодо безпідставності вимог в частині зменшення аліментів на думку відповідача. З моменту винесення рішення він, у добровільному порядку, сплачував присуджену суму аліментів, в якості доказу надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за період з липня 2017 року по березень 2023 року. З травня 2023 року з ним було поновлено трудові відносини у ТОВ «АТТІКА ГРУП». Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі. У липні 2023 року було попереджено про майбутнє звільнення. Наказом № 5-працівників та неможливістю подальшого працевлаштування, згідно з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Окрім того, що його було звільнено, існують інші обставини на які звертає увагу суду. Його донька від другого шлюбу, ОСОБА_4 2021 р.н., у зв`язку із хворобою потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою №7 від 12.02.2024 р. З метою забезпечення дитини відповідним доглядом та лікуванням, дружина змушена взяти відпустку по догляду за дитиною. Наразі відповідно до Наказу № 17/МПВ212 к/тр від 12.02.2024 р. ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» їй надано таку відпустку до 13.08.2024 р. Окрім того, його дружина, ОСОБА_5 , у березні цього року мала хірургічне втручання, що додатково відбилось і на її фізичному стані і призвело до додаткових фінансових витрат. У зв`язку із вищевикладеним, просить суд взяти до уваги зазначені обставини та задовільнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, зазначив, що після винесення рішення про збільшення розміру аліментів у нього нічого не змінилося, просить стягувати фіксовану суму.

Відповідачка в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги не визнає.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року у справі №204/4372/17 з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000,00 грн. з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 20 липня 2017 року.

Також, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року у справі №204/5657/22 збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року у справі №204/4372/17. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно, аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , у розмірі частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він утворив нову сім`ю та вже від цього шлюбу в нього теж народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 8).

В цьому випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів суттєвої зміни його матеріального стану, які не дозволяють йому сплачувати аліменти на сина у розмірі, який встановлений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року у справі №204/5657/22.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а сама по собі зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, за вищевикладених обставин не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа № 715/2073/20.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні за змістом висновки неодноразово викладалися в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 180-182, 184, 191 СК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце знаходження: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова