"01" липня 2024 р. Справа № 363/2967/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Душиної Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву адвоката Опришко Едіти Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ подружнього майна шляхом стягнення грошової компенсації за половину вартості автомобіля.

28.06.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява адвоката Опришко Едіти Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на транспортний засіб Hyundai Venue QX, синього кольору, 2022 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що предметом пред`явленої позовної заяви є поділ подружнього майна шляхом стягнення грошової компенсації за половину вартості автомобіля. З 24.11.2007 року по 20.06.2024 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За період перебування сторін у шлюбі ними у серпні 2022 року було придбано транспортний засіб Hyundai Venue QX, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований за відповідачем та перебуває у її користуванні. Відтак вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, враховуючи, що існує ризик відчуження транспортного засобу, як особисто відповідачем на користь третіх осіб, шляхом його відчуження, дарування, міни, так і третіми особами за допомогою передоручення відповідачем права на його відчуження і здійснення державної перереєстрації, оскільки відповідно до правовстановлюючих документів на транспортний засіб відповідач значиться одноособовим власником.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, за змістом наведених норм умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, які можуть призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі № 381/4019/18, постанова від 12 лютого 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником транспортного засобу марки Hyundai Venue QX, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на транспортний засіб, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки відчуження транспортного засобу не потребує укладення нотаріально посвідченого договору, а відтак наявні всі підстави вважати, що транспортний засіб може бути відчужений відповідачем, без згоди позивача, на користь третіх осіб.

Відтак, враховуючи зміст заяви, а також предмет позову, з яким заявник звернувся за захистом порушених прав, суд дійшов висновку про наявність підстав згідно зі статтями 149-153 ЦПК України для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірний транспортний засіб.

При цьому, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України також не встановлено.

Матеріали справи не містять дані про можливе заподіяння збитків при застосуванні заходів забезпечення позову, а тому підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Відтак, вказана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Опришко Едіти Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Hyundai Venue QX, 2022 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя І.Ю. Котлярова