Справа № 529/837/24
Провадження № 2/529/397/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Чуб К.В.,

за участю секретаря с/з - Онищенко В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 23.09.2024 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 та стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_2 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного, у зв`язку з чим відбувалися часті сварки, шлюбні відносини з ним фактично припинено, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.

02.10.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засіданні не з`явилися, представник позивачки надав заяву про підтримання позовних вимоги та розгляд справи у їхню відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, надав відзив на позов в якому позовні вимоги позивачки визнав частково, а саме просив винести рішення, яким визначити аліменти у розмірі 1/4 частини та просив розгляд справи провести у його відсутність. В обгрунтування свого відзиву відповідач вказав, що наразі перебуває у лавах Збройних Сил України та його заробітна плата складає близько 25 000 гривень. На його утриманні також перебуває його батько ОСОБА_4 , який є особою пенсійного віку та особою з інвалідністю 3-ї групи. Його мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, просив врахувати обставини того, що його дружина та син проживають у їхньому спільному помешканні в с. Дячкове та користуються всіма пільгами по сплаті комунальних платежів, які йому надані законами України як військовослужбовцю. Заперечень щодо позовних вимог про розірвання шлюбу відзив не містить.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Також, судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру і бажання не мають. Спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідно до положень статтей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дитини, що проживає з позивачкою, належного матеріального забезпечення на утримання малолітнього сина не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач працездатний, перебуває в лавах ЗСУ, отримує заробітну плату, на утриманні має непрацездатного батька, який є інвалідом ІІІ-ї групи.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, а також той факт, що малолітня дитина фактично знаходиться на утриманні матері позивачки ОСОБА_1 , часткове визнання відповідачем вимог про стягнення аліментів, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити частково у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 114, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 13.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий К.В. Чуб