Справа № 344/66/23
Провадження № 22-ц/4808/204/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

03 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузів А.В.,

з участю ОСОБА_1 , представників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконними та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсним договорів, поділ майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 листопада 2023 року під головуванням судді Антоняка Т.М. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконними та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсним договорів, поділ майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 листопада 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_3 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову та застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

Під час апеляційного розгляду від представника апелянтки надійшло клопотання про забезпечення доказів, де вказано про те, що під час розгляду цивільної справи №352/2523/19 судами досліджувалось питання походження та наявності грошових коштів ОСОБА_2 на придбання майна, що належить їй на праві власності. З огляду на неможливість надати копії таких документів до Івано-Франківського апеляційного суду до справи №344/66/23, апелянт просить суд витребувати матеріали цивільної справи №352/2523/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування реєстрації права власності, визнання права власності на частину нерухомого майна з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку забезпечення доказів.

Також, ОСОБА_1 ніколи не вважав майно ОСОБА_2 своїм майном чи майном своєї дружини, адже ніколи не вносив відомості про зазначене майно до своїх декларацій про доходи та майно за період перебування на державній службі на посаді голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації у період з 2013 по 2014 рр. та будучи народним депутатом України у період з 2010 по 2012 рр. З огляду на зазначені обставини, апелянт просить суд витребувати з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області декларації про доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 2010 року по 2015 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1 статті 116 ЦПК суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

На наявність зазначених обставин представник ОСОБА_2 не посилається.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Подана заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання представник ОСОБА_2 , можуть бути втрачені.

Тобто така заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним ст. 116 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення доказів необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 116-118, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2024 року

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин