Справа № 201/4371/20
Проівдження № 2-з/932/52/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 201/4371/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання (підтвердження) права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна Біржа «Січеславська, Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 201/4371/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання (підтвердження) права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна Біржа «Січеславська, Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 червня 2024 року для розгляду даної заяви визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 201/4371/20, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п. 6 ч. 1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання (підтвердження) права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна біржа «Січеславська Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року для розгляду даної справи визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С.

Ухвалою від 01.11.2023 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчинніковою О.С. прийнято цивільну справу до свого провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату суду від 07 травня 2024 року № 16 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 для розгляду даної справи визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Ухвалою від 07 травня 2024 року суддею Кудрявцевою Т.О. дана цивільна справа прийнята до свого провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 29 липня 2024 року.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що у наданому суду позові ОСОБА_2 , пред`являючи позовні вимоги до ОСОБА_1 про визнання (підтвердження) права власності, просить визнати/підтвердити право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за ОСОБА_2 , в порядку ст. 392 ЦК України. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 , зокрема, вказує у позові про те, що він набув вказану квартиру у передбачений п.2 ст. 388 ЦК України спосіб, тобто є добросовісним набувачем і вказане нерухоме майно у нього відповідно до чинного законодавства витребувано не може бути.

У зустрічному позові ОСОБА_1 , пред`явленому до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна біржа «Січеславська Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, позивач ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення, просить визнати незаконним та скасувати реєстраційний запис № 32535459 від 23.07.2019, вчинений державним реєстратором Семенуха І.О. директора КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», щодо об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 01, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Семенуха І.О. директора КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47932940 від 24.97.2019 № 32535459 від 23.07.2019, вчинений щодо об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 01, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ; визнати неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 739 від 05.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Павловською Г.О.; визнати недійсним договір позики грошових коштів у розмірі 6 000 000 грн. від 02.07.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 16.07.2019 за виконавчим провадженням № 59483171; визнати незаконним та скасувати акт приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 16.07.2019 за виконавчим провадженням № 59483171; здійснити віндикацію та витребувати від незаконного володіння ОСОБА_2 на користь власника ОСОБА_1 об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 01, розташовану за адресою АДРЕСА_2 ; відновити у правах власності та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що вона була протиправно, поза її волі, позбавлена права власності на вказане нерухоме майно; здійснення реєстрації права власності на користь ОСОБА_2 , вчинення виконавчих дій по передачі майна квартири приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. у рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 59483171 є незаконним, так як правочин, за яким ОСОБА_3 як позичальник набув право власності та вчинив реєстрацію права власності на квартиру, є недійсним за законом з моменту його вчинення та визнання його недійсним судом не вимагається; тобто має місце звернення стягнення на її особисте майно, що є неприпустимим відповідно до ст. 41 Конституції України.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що підставою подання нею зустрічного позову у даній цивільній справі № 201/4371/20 послугували обставини незаконного вибуття з його особистої власності та поза її волею квартири за номер АДРЕСА_1 (об`єкту житлової нерухомості за реєстраційним номером 01) та направлені на вчинення віндикації (повернення квартири із чужого незаконного володіння, а саме ОСОБА_2 ).. Метою її зустрічного позову по справі № 201/4371/20 є повернення об`єкта права власності (квартири) у своє володіння як власника, котрий був незаконно позбавлений права володіння своїм майном (квартирою).

Заявник вказує на те, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, зазначається, що судове рішення про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно виключно у разі, якщо право власності на це майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Забезпечення позову у разі задоволення позову по справі № 201/4371/20 надасть можливість вчинити належне повернення майна (квартири) у її ОСОБА_1 законну власність (володіння), надасть можливість реально виконати рішення суду по даній справі та здійснить запобіганню перереєстрації квартири зі сторони ОСОБА_2 на інших осіб шляхом укладення будь-яких договорів (купівлі-продажу, застави, відступлення права вимог, виділу часток, абезпечення виконання грошових зобов`язань тощо) з метою уникнення реального виконання рішення суду та не повернення майна у її законну власність. Тобто, при не вжитті заходів забезпечення зустрічного позову по справі № 201/4371/20 у відношенні квартири остання може бути переоформлена/перереєстрована діючим титульним власником ОСОБА_2 на будь-яку іншу особу, що призведе до її втрати та до унеможливлювання виконання рішення суду за віндикацією, вчинення відповідних реєстраційних дій та до вимушеного подання нового позову і вже витребування квартири від іншої особи, що також призведе до багаторічного розгляду справи, додаткових витрат, пов`язаних з розглядом нової справи та ще більшого душевного хвилювання (переживання). Станом на дату подання даної заяви відповідно до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира не є забезпеченого арештом та забороною.

Заявник також вказує на те, що відповідно до матеріалів справи № 201/4371/20 має місце не прийняття судового рішення з 2020 року, оскільки з боку відповідача ОСОБА_2 та інших зацікавлених учасників справи вчиняються дії, направлені на затягування розгляду справи шляхом подання безпідставних скарг на рішення суддів, у тому числі заявлення безпідставних відводів суддям, що призводить до фактичного униможливлювання належного проведення судових засідань, розгляду справи та винесення рішення по справі. Вказує на те, що матеріали справи містять докази фальсифікації документів відносно квартири, вибуття квартири поза волею власника ОСОБА_1 , наявності обставин із вчинення неправомірних реєстраційних дій відносно квартири, що додатково підтверджують суду про необхідність забезпечення зустрічного позову по справі та наявність обставин фактично обгрунтованих підстав для необхідності накладення арешту та заборон на квартиру задля можливості реального виконання рішення суду у даній справі. Також, звертає увагу на докази, долучені до зустрічного позову по справі № 201/4371/20, що свідчать про незаконність дій відносно квартири та встановлені факти (обставини) Дніпровським апеляційним судом за постановою у мотивувальній частині від 17.01.2023 по справі № 201/10316/19 щодо наявності фальсифікації документів, рейдерського захоплення нерухомості та вибуття квартири поза її ОСОБА_1 волі. При невжитті заходів забезпечення її зустрічного позову майбутнє рішення суду при задоволенні позовних вимог не бути вважатись ефективним способом захисту і в розумінні національного законодавства України і згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, в силу вимог 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення її зустрічного позову, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 01) із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівлі-продаж, міна, застава, виділ часток, забезпечення виконання грошових зобов`язань та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та будь-якого переоформлення документів на вказану квартиру.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 06.02.2023 до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, в провадженні якого на той час перебувала дана цивільна справа № 201/4371/20, ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення її зустрічного позову, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 із забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівлі-продаж, міна, застава, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформлення документів на квартиру; заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію прав власності, внесенні записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотек та інші передбачені законодавством) щодо квартири АДРЕСА_1 , окрім дій з виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року вказана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була задоволена частково, заборонено державним реєстраторам вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку та інші, передбачені законом) щодо квартири АДРЕСА_1 , окрім дій з виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Таким чином вбачається, що у даній цивільній справи судом вже розглянута заява ОСОБА_1 про забезпечення її зустрічного позову до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна біржа «Січеславська Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, яка містила аналогічні вимоги щодо забезпечення зустрічного позову, що і заява ОСОБА_1 про забезпечення її зустрічного позову, яка надійшла до суду 12 червня 2024 року.

З тексту ухвали суду про забезпечення позову від 08 лютого 2023 року вбачається, що суд дійшов до висновку про необхідність забезпечення позову саме у вказаний в ухвалі суду спосіб, та судом наведено обгрунтування підстав для застосування саме вказаного заходу забезпечення позову та необхідності задоволення заяви про забезпечення позову частково.

Також вбачається, що вказана ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову є чинною та підлягає виконанню.

У даній заяві про забезпечення зустрічного позову, яка надійшла до суду 12 червня 2024 року, ОСОБА_1 , крім вжиття заходів забезпечення її зустрічного позову шляхом заборони здійснення дій щодо вказаного нерухомого майна, також просить забезпечити зустрічний позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 01).

Суд вважає, що накладення арешту на нерухоме майно є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби в обмеженні права користування майном.

Суд вважає, що наявне забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 , застосоване ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року у вигляді заборони вчинення дій щодо вказаного вище нерухомого майна, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи вищевказаним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що зустрічний позов ОСОБА_1 у даній цивільній справі вже забезпечено відповідно до ухвали Жовтневого районного суду .Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року, вказана заява ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, яка надійшла до суду 12 червня 2024 року, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 149-153, 154, 157, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 201/4371/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання (підтвердження) права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської (Андрєєвої) Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , третя особа - Товарна Біржа «Січеславська, Правова», про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання неправомірним та таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним договору позики, визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева