Провадження №2-о/523/39/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

присяжних: Возняковського М.А. Шурдова С.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування заяви зазначила, що її син ОСОБА_2 є інвалідом І А групи з дитинства безстроково, та внаслідок хвороби потребує сторонньої допомоги. ОСОБА_2 , не може орієнтуватись в життєвих ситуаціях та не може дбати про себе.

На підставі викладеного заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, призначити над ним опіку, та призначити заявника ОСОБА_1 , опікуном над недієздатним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2022 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання.

Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2022 року задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано від КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР медичну документацію амбулаторного хворого відносно ОСОБА_2 , для її подальшого направлення/передання експертній установі для забезпечення проведення експертизи.

Витребувано від Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо доцільності встановлення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та можливості призначення його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На адресу суду 15.02.2023 року (вх. № 4144) надійшло подання Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради щодо можливості призначення ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 , в разі визнання його недієздатним (а.с.36-37).

В подальшому, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року задоволено клопотання заявника, призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

На адресу суду 31.10.2023 року (вх. №31600) надійшов лист за підписом В.о. начальника Одеської філії СПЕ ДУ «ІСП МОЗ України» Семенкова І.І. про повернення на адресу суду матеріалів справи без надання експертного висновку, у зв`язку з неявкою випробуваного до експертної установи на дату проведення обстеження.

В подальшому, ухвалою суду від 22 січня 2024 року було задоволено клопотання заявника та призначено судово-психіатричну експертизу.

На адресу суду 17.10.2024 року (вх. № 33986) надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 382 від 21.05.2024 року.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи в судове засідання (ас.63).

Чергове судове засідання у справі призначено на 17 грудня 2024 року, сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами щодо можливості розгляду справи за їх відсутності.

Так, на адресу суду 17.12.2024 року (вх. № 41851) надійшла заява ОСОБА_1 про слухання справи за її відсутності, відповідно до поданої заяви представник зазначила, що просить заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.70).

Також, надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Бикова Д.Ю. згідно якої адвокат зазначив, що заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підтримує, просить її задовольни та ухвали рішення (а.с.71).

Представник заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, також надав суду заяву про слухання справи у відсутність заінтересованої особи, згідно поданого листа зазначив про підтримку подання (а.с.68).

Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі про час та місце слухання справи повідомленні, заявника та адвокат особи відносно якого вирішується питання щодо визнання недієздатним звернулась з заявами про слухання справи за їх відсутності, заінтересована особа також надала заяву про слухання справи за їх відсутності, та зазначила про підтримку подання.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, висновок судової-психіатричної експертизи, подання про призначення опікуна, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з заявою про визнання недієздатним та призначення опікуна заявник зазначила, що її син ОСОБА_2 є інвалідом І А групи з дитинства безстроково, та внаслідок хвороби потребує сторонньої допомоги. ОСОБА_2 , не може орієнтуватись в життєвих ситуаціях та не може дбати про себе.

На підставі викладеного заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, призначити над ним опіку, та призначити заявника ОСОБА_1 , опікуном над недієздатним

Родинні відносини між сторонами підтверджені матеріалами справи.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,12).

Так, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 719744 ОСОБА_2 є інвалідом І А групи з дитинства, інвалідність безстрокова (а.с.14).

Судом досліджується Висновок судово-психіатричного експерта № 382 від 21.05.2024 року, згідно якого встановлено наступне:

психічний стан: свідомість формально збережена, але за рахунок когнітивних вад та порушення мовлення не продуктивний у спілкуванні, не відповів на жодне питання, хоча очима слідкує за подіями навколо, виділяє своїх, сторониться чужих, гримасою показує, що йому подобається, що ні, здатний виконати прості інструкції, щось взяти до рук, віддати, повернутися до батька та таке інше. На час дослідження був підкоряємий, спокійний, безініціативний, просто формально виконував прості інструкції, складних звернень не усвідомлює і занадто складних завдань не розуміє. При цьому інколи ставав непосидючий, міг проявляти своє незадоволення тим, що починав гойдатися з сторони у сторону, емоційний стан був дуже мінливий, інколи починав не до місця плакати, щось кричати, спостерігались стереотипії, беззмістовне ехолалічне повторення, численну кількість разів простих складів. Увага привертається на не тривалий період часу, важко, підвищено виснажується.

Міміка однообразна, малорухома, монотонна, тонко не диференційована. Настрій та емоційні реакції не передбачені, слабо диференцьовані.

З наявних навичок маються тільки елементарні емоційні реакції на добрі звернення у свій бік, проявляє інтерес при перегляді наданих кольорових малюнків, виділяє своїх, чижих, може щось не складне зробити, але рухи у більшій мірі обмежені не за рахунок психічних вад, а за рахунок важких неврологічних змін та розладів. В силу суттєвого зниження когнітивних функцій та фізичних вад експериментально психологічне дослідження не проводилось, але враховуючі надані свідчення та результати дійсного клінічного огляду, показники його мислення та особливості суджень, є підстави казати про наявний дефект у когнітивний сфері, відсутність спроможності до набуття нових знань чи навичок. Не виявляє зацікавленості до поточних подій, до навчання. Тільки навчений до елементарного самообслуговування, розуміє коли потрібно приймати їжу, у денний час подає голос коли хоче у вбиральню, хоча і не розбірливий у одягу, у їжі, дуже довірливий, по дитячі наївний, таким чином до цілеспрямованої, самостійної, або будь якої трудової діяльності не здатний. Критичні та вольові, прогностичні функції також не розвинені. Зі слів родичів часто схильний до зайвої та не мотивованої агресії, але на час дослідження суттєвих емоційних коливань та порушень не спостерігалось. Зовнішніх реакцій, які б вказували на наявність у випробуваного обманів відчуття, марень також не виявляв, неврологічний стан: мають місце виражені ознаки раннього органічного ураження ЦНС, у вигляди викривленої форми черепа, різниці у очних щілинах, носогубних складок. Фотореакція квола, парез конвергенції з обох сторін, горизонтальний ністагм. Мають місце і інші виражені патологічні зміни притаманні ДЦП, у вигляді специфічних порушень, тетрапарезу, з повною втратою стато-кінетичних функцій, з гіперкінезами. Менінгіальних знаків не має. Вегетативні реакції стримані.

соматичний стан: загальний стан задовільний. Середнього росту, заниженої вгодованості, з слабо вираженими вторинними статевими ознаками, суттєвими порушеннями кісткового остову. Блідий. Змушено положення у ліжку. Разом із цим, гострої патології з боку внутрішніх органів та систем, щоб потребувала невідкладної медичної допомоги та унеможливлювала дійсне дослідження виявлено не було.

Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об`єктів експертизи: не зважаючи на повну відсутність анаменстичних відомостей на випробуваного, відсутність свідчень про його спадковість, особливості народження, розвитку, форми навчання та результати стаціонарних обстежень у минуло, системно цільовий аналіз матеріалів цивільної справи представленої медичної документації, даних дійсного дослідження показує, що ОСОБА_2 , 1982 р.н., у зв`язку із отриманими на перших роках свого життя екзогенними шкідливостями, з раннього віку мав ознаки відставання у своєму психофізичному розвитку від однолітків, не отримав освіти, не набув певних як загально побутових так і професійних навичок, перебував на обліку та під спостереженням фахівців з приводу «Дитячого церебрального паралічу», «Легкої розумової відсталості». У подальшому його психіатричний діагноз, амбулаторно був переглянутий на «Важку розумову відсталість», у зв`язку із чим був визнаний інвалідом І -А групи, з дитинства, таким, що має обмеження у самообслуговуванні, пересуванні, у здатності контролювати свою поведінку..., потребує постійного стороннього догляду. При цьому ні піклувальники випробуваного, ні у наданій експертам медичній документації не має відомостей з приводу того, що ОСОБА_2 , 1982р.н., будь-коли у минулому виявляв продуктивну психопатологію (марення, обмани сприйняття, суттєві порушення афективної сфери, свідомості), або мав психопатичні риси характеру, потребував стаціонарного лікування, або обстеження у саме у умовах психіатричних закладів. При даному клінічному судово- психіатричному обстежені клінічна картина психічного захворювання у підекспертного ОСОБА_2 , 1982р.н., також визначалась олігофазичною нерозвинутою мовою, рухливою розгальмованістю, наявністю спонтанних, неадекватних до ситуації емоційних реакцій, значним недорозвитком пам`яті, недорозвитком інтелекту до ступеня «важкого» дефекту, нестійкою увагою, суто конкретним, непродуктивним мисленням, важким системним недорозвитком мови, соціальною дезадаптацією та повною відсутністю критики до свого хворобливого стану. Всі наведені клінічні ознаки, з урахуванням їх початку (з народження): зовнішній вигляд, психічні, та поведінкові порушення, повністю відповідають діагностичним критеріям «Важкої розумової відсталості», згідно МКХ-10, що відноситься до хронічних стійких психічних розладів. Залежно від глибини пошкодження мозку традиційно виокремлюють три ступені розумової відсталості: ідіотію, імбецильність, дебільність. За сучасною міжнародною класифікацією психічних захворювань виділяється чотири ступені розумової відсталості, які співвідносяться з показниками рівня розумового розвитку, вираженими в інтелектуальному коефіцієнті І

Сприймання характеризується поверховістю та неспецифічністю. Добре відомі дитині предмети, що її оточують, вона розрізняє задовільно, а от незнайомі явища не викликають орієнтовної реакції. Наслідком недиференційованості сприймання є відсутність аналізу, порівняння. Пам`ять дітей з важкою розумовою відсталістю відрізняється дуже малим обсягом і значними спотвореннями при відтворенні. Мислення дітей з важкою розумовою відсталістю є конкретним, хаотичним і безсистемним. Іноді такі діти можуть здійснити елементарне узагальнення, наприклад, завдяки спеціальному навчанню об`єднати реальні предмети у групи (меблі, одяг, тварини). Оперувати абстрактними поняттями, передати зміст навіть ехолалічних повторень, окремих слів з порушеною структурою і коротких аграматичних речень. Подібні висловлювання буває важко зрозуміти ще й через грубі порушення звуковими. Проте такі діти часто замість мовлення користуються жестами. Вони розуміють звернене мовлення, орієнтуючись в основному на інтонацію, у ситуаціях, пов`язаних із задоволенням основних потреб. Типовими рисами особистості дітей з важкою розумовою відсталістю є відсутність спонукань або хаотичне прагнення до всіх оточуючих подразників, що привертають увагу, тенденція до наслідування та відтворення старих завчених штампів. Емоційні реакції є одноманітними, задубілими та недиференційованими.

Таким чином, у ОСОБА_2 1982 р.н. експертом були виявлені кваліфікуючі ознаки медичного критерію формули «дієздатність - недієздатність» у вигляді хронічного стійкого психічного розладу, а саме «Важкої розумової відсталості, на резидуально-органічній основі (Дитячий церебральний параліч)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Е72.08 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, за своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки.

Окрім того слід визнати, що за своїм актуальним психічним станом випробуваний не може і розуміти значення цивільного судочинства, свого процесуального положення, не здатний до дій спрямованих на реалізацію своїх процесуальних обов`язків, цивільних прав, що робить абсолютно недоцільним і його особисту участь у ході подальших судових розглядів по справі

Щодо постановлених питань встановлено: за результатами проведеного дослідження експерт-психіатр дійшов до висновків, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом, у вигляді «Важкої розумової відсталості, на резидуально-органічній основі (Дитячий церебральний параліч) з важким системним недорозвитком мови, соціальною дезадаптацією» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р72.08» за Міжнародною класифікацією хвороб 10- го перегляду).

За своїм психічним станом, внаслідок наявного у нього хронічного стійкого психічного розладу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.59-61).

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до подання органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про призначення опікуна від 13.02.2023 року вих. № П-81 орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР на підставі поданих документів родинних зв`язків, медичної документації, встановив, що опіку над ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним має намір встановити його мати ОСОБА_1 , яка проживає з сином та повністю піклується про його здоров`я та соціальний захист. В поданні зазначено, що ОСОБА_1 протипоказань для призначення опікуном не має.

В квартирі де проживає родина, створені належні умови ля проживання, ОСОБА_1 ознайомлені з обов`язками опікуна

Виходячи з викладеного, керуючись п.2.10 Положення про Суворовську районну адміністрацію Одеської ради, орган опіки просить призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання його недієздатним (а.с.36-37).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст.41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розгляд та не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин, суд, на підставі ст. 39 ЦК України дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути визнаним недієздатним, оскільки внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В силу 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до положень частини 1 ст.60 та ст.63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною, опікуном може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю, зокрема переважно опікун призначається з осіб, які перебувають з підопічним у сімейних відносинах.

За огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити заявнику, що статтею 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст.ст.30, 39, 60 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 6, 7, 11, 13, 19, 76-83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 293, 295-300, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним встановити на два роки починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Після набрання рішенням суду законної сили, направити копію рішення до органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Повне судове рішення складено 23.12.2024р.

Суддя: І.М. Мурманова

Присяжні: М.А. Возняковський

С.М. Шурдов