Провадження 2/193/146/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 червня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участі: секретаря судового засідання Авдонькіної Л.Є.,

позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А., про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

11.01.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_3 та Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (далі Вакулівської сільської ради), згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , просила ухвалити судове рішення про визначення їй додаткового строку, тривалістю два місяці, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що після смерті матері відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок та присадибну земельну ділянку, що розташовані у с. Вакулове Криворізького району Дніпропетровської області.

Після смерті у 2001 році чоловіка, ОСОБА_4 стала проживала у належному їй житловому будинку одиноко, але догляд за нею здійснювала позивачка у справі.

ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не залишила.

Після її смерті спадкоємцями першої черги були позивачка, як її дочка, а також інші її діти, відповідачка у справі ОСОБА_3 та брат, які також проживають у цьому населеному пункті, які, як і вона, з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися.

Позивача зазначила, що причинами несвоєчасного подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини стало те, що після смерті матері в країні були введені обмеження щодо роботи державних закладів, у зв`язку з коронавірусною хворобою (COVID-19), в цей період часу позивачка знаходилась дома разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми віком одного та восьми років, а також з чоловіком, який є інвалідом третьої групи та займалась їхнім доглядом, турбуючись про їх стан здоров`я. Зазначила, що у період з 17.02.2020 вона не працювала та не мала додаткових коштів зайнятись прийняттям спадщини. Окрім того, на час введення вищезгаданого карантину по всій території України, заклади тимчасово припинили прийом громадян, що унеможливлювало позивачці зібрати необхідний пакет документів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та подати їх своєчасно нотаріусу. У подальшому, 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який діє до цього часу, тому на початку війни позивачка думала лише про збереження свого життя та життя своїх дітей і часу на прийняття спадщини не мала приділяючи увагу лише своїм неповнолітнім дітям.

Наголосила, що після смерті матері вона стала фактично володіти спадковим майном матері, зокрема житловим будинком та присадибною земельною ділянкою. Інші спадкоємці за законом, її рідні брат та сестра, не заперечують щоб спадщину прийняла після смерті матері лише позивачка.

На початку грудня 2023 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А., але остання 04.12.2023 винесла постанову про відмову у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва на право спадщини за законом після смерті матері у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини та не підтвердження факт постійного спільного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі.

12.01.2024 ухвалою судді позовна заява прийнята судом до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, за вищевказаною ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.31, 53-74).

08.02.2024 згідно ухвали суду за клопотанням позивача залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача Вакулівську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.43, 45).

21.02.2024 до суду надійшов відзив від представника співвідповідача, Вакулівської сільської ради, відповідно до якого вказала, що позивач не надала належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереборних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини й без поважних причин пропустила строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, з огляду на викладене просила застосувати наслідки пропуску такого строку без поважних причин та відмовити з цих підстав у задоволенні позову (а.с.78-79).

19.02.2024 від представника співвідповідача, Вакулівської сільської ради, надійшло клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків, проте у зв`язку з неявкою у жодне з підготовчих судових засідань представника відповідача для обґрунтування та підтримання цього клопотання і з`ясування питань щодо забезпечення їх явки до суду самим відповідачем, суд за протокольною ухвалою суду залишив це клопотання без розгляду (а.с.76, 116-117).

13.03.2024 від представника позивача адвоката Пашко Ю.Е. надійшла відповідь на відзив згідно якого вона зазначає, що Вакулівська сільська рада заперечуючи проти позовних вимог позивача не зазначає, яким чином її права, як територіальної громади, будуть порушені у разі задоволення позовних вимог. Окрім того, відповідач, як орган місцевого самоврядування, після спливу однорічного терміну з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , як це визначено ч. 2 ст. 1277 ЦК України, не звертався до суду з заявою про відумерлість вказаної спадщини. При цьому представник позивача подала окремо клопотання про поновлення строків позовної давності, в обґрунтування якого посилалася на ті самі обставини, які призвели до пропуску з поважних причин строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.94-96, 100-103).

20.03.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника співвідповідача Вакулівської сільської ради, згідно з якими вона зазначила, що на офіційному сайті Нотаріальної палати України надано рекомендації для нотаріусів здійснювати особистий мишій лише за умов крайньої необхідності, зокрема у разі необхідності відкрити спадкову справу, коли минає 6 місячний строк, а також для того щоб убезпечити громадян від порушень їх прав у разі пропуску строків. Тобто зазначає, що нотаріуси у період карантину від короновірусної хвороби приймали заяви про прийняття спадщини, яку позивачка, зважаючи на догляд за малолітніми дітьми, могла направити нотаріусу поштою. Щодо повномасштабного збройного вторгнення РФ на територію України, яке відбулося 22.02.2022, представши відповідача зазначає, що територія Вакулівської сільської ради не включена до Переліку територій, на яких ведуться чи велися бойові дії або тимчасово окупованих, що затверджені Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, відтак позовні вимоги позивачки вважає необґрунтованими, оскільки остання не надала належних доказів, які свідчать ні про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, ні про поважність причин спливу строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом, а тому у його задоволенні просила відмовити повністю, у тому числі застосувати наслідки спливу строків позовної давності (а.с.105-107).

09.04.2024 за ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду (а.с.118).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Пашко Ю.Е. під час судового розгляду справи, посилаючись на обставини та доводи викладені у позові та клопотання про поновлення строків позовної давності, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Пред`явлений до неї позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Наголосила, що на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 не претендує, не заперечує проти прийняття цієї спадщини рідною сестрою, позивачкою у справі, ОСОБА_1 (а.с.41).

Співвідповідач, Вакулівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка зареєстрована у підсистемі електронний суд, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте свого представника до суду жодного разу так і не направила. Представником сільської ради були направлені до суду вищевказані відзив та заперечення на відповідь на відзив позивача.

Третя особа - приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А., у судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином. За запитом суду направила матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , будь-яких заперечень проти позову ОСОБА_1 не подавала.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 66 років, у селі Вакулове Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області померла ОСОБА_4 (а.с.15).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Як видно із копії спадкової справи № 70/2023, відкритої 04.12.2023 приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А., після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини 04.12.2023 звернулася лише її дочка, позивачка у справі ОСОБА_1 (а.с. 7, 17, 18, 19).

Але, як видно з постанови названого нотаріуса від 04.12.2023, нею було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вона, як спадкоємець за законом, пропустила 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 13).

Крім того, з спадкової справи судом також установлено, що на день смерті спадкодавець ОСОБА_4 у згаданому вище житловому будинку проживала одна (а.с.70-74).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 сплинув 17 серпня 2020 року. Позивачка не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після матері, як і не звертався із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином, вона не вчинила дії, що свідчать про її намір прийняти спадщину.

Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Однак, відповідно до висновку ВСУ, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання суду, введені обмеження щодо роботи державних закладів, у зв`язку з встановленням карантину у період з 12.03.2020 по 30.06.2023 на усій території України відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та повномасштабний збройний напад РФ на територію України з 22.02.2022 у зв`язку з чим Указом Президента України за № 64/2022 було уведено воєнний стан на всій території України, який діє до цього часу, справді призвели до пропуску позивачкою строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки у вказаний період на її утриманні було двоє малолітніх дітей, одного та восьми років (а.с.19,20), а також хворий чоловік, який є інвалідом третьої групи (а.с.23-27), а тому у вказані періоди позивачка переймалася в першу чергу їх здоров`ям та безпекою.

Відтак неподання позивачкою відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для неї додатковий строк, тривалістю два місяці, що за доводами позивачки, є достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Проте, як встановлено під час судового розгляду справи, з такою заявою Вакулівська сільська рада, якій було відомо про смерть ОСОБА_4 , до суду не зверталась.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини (далі у всіх відмінках ЄСПЛ) вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Крім того, принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі у всіх відмінках Перший протокол), якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Стаття 1 Першого протоколу закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних. У розумінні статті 1 Першого протоколу «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці ЄСПЛ, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини, за дійсних обставин справи, будуть непропорційними, оскільки позивачка втратить право на спадкування майна, яке перебувало на законних підставах у власності її родини та яке після смерті ОСОБА_4 продовжує перебувати у фактичному володінні її дочки, позивачки у справі ОСОБА_1 . Крім того, через рік після смерті спадкодавця і до цього часу, Вакулівська сільська рада не здійснювала жодних дій для визнання цієї спадщини відумерлою у порядку ст. 1277 ЦК України. Втрата спадкового майна буде для позивача занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами територіальної громади та фізичної особи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, представник позивача не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А., про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,- задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 (два) місяці, який починає свій відлік з дня набрання рішення суду законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Співвідповідач: Вакулівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, , місцезнаходження: вул. 40-років Перемоги, буд. № 40, с. Вакулове Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області 53172;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л. А., РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 28.06.2024.

Суддя О.В. Томинець