Справа № 352/1233/23
Провадження № 2/352/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в:

Первісна позивачка ОСОБА_3 у червні 2023 р. звернулася до суду з позовом до відповідача Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.06.2023 суддя відкрила провадження в справі та призначила підготовче засідання в рамках розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.07.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 28.09.2023 суд зупинив провадження в справі до залучення до участі в справі правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачки ОСОБА_3 .

Ухвалою від 02.04.2024 суд поновив провадження в справі, залучив до участі в справі правонаступника померлої позивачки ОСОБА_3 , яким є ОСОБА_1 , замінивши померлу позивачку її правонаступником, а також залучив до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 . Цією ж ухвалою суд витребував у державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С. В. засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Заявлений позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 працювала вчителем у Загвіздянській середній школі Тисменицького району Івано-Франківської області. Орієнтовно з 1970-х років вона проживала в квартирі АДРЕСА_2 . Ця квартира розташована у двоквартирному будинку (приміщення колишньої школи с. Загвіздя), згідно технічного паспорта та звіту про оцінку майна вартість спірної квартири загальною площею 66,7 кв.м житловою площею 51,5 кв.м становить 239620 грн. Реєстрація права власності на квартиру не проводилася, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ». Таким чином, ОСОБА_3 починаючи з 2001 р. (введення в дію норми щодо набувальної давності), добросовісно заволоділа чужим майном і продовжувала вільно, відкрито, безперервно користуватися спірною квартирою більше як десять років, тому вона набула права власності на квартиру за набувальною давністю у порядку ст. 344 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просив справу розглянути без його участті, позов підтримав, просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві відповідач просив проводити розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві просив справу розглянути без його участі, позов визнав та не заперечував щодо його задоволення, підтвердив, що не претендує на спірне майно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що первісна позивачка ОСОБА_3 , яка працювала вчителем у Загвіздянській середній школі Тисменицького району Івано-Франківської області, з 1970-х років до своєї смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в квартирі АДРЕСА_2 .

Ця квартира розташована у двоквартирному будинку (приміщення колишньої школи с. Загвіздя), що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади (а.с.9) та виписками з погосподарських книг Загвіздянської сільської ради за 1991-2015 р. (а.с.18-21).

Згідно технічного паспорта (а.с.10-12) та звіту про оцінку квартири від 14.04.2023 вартість спірної квартири загальною площею 66,7 кв.м житловою площею 51,5 кв.м становить 239620 грн (а.с.7-8). Реєстрація права власності на квартиру не проводилася, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» (а.с.13).

Суд установив, що ОСОБА_3 постійно, добросовісно, відкрито, безперервно користувалася спірною квартирою, підтримувала її в належному стані, проводила ремонти, оплачувала комунальні послуги.

У відповідності з вимогами ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації; особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, інститут набувальної давності застосовується до цивільно-правових відносин з 01 січня 2001 року.

Таким чином, суд установив, що ОСОБА_3 , яка, починаючи з 01.01.2001, добросовісно заволоділа чужим майном і продовжувала вільно, відкрито, безперервно користуватися спірною квартирою протягом двадцяти двох років, набула права власності на квартиру за набувальною давністю.

Рішенням від 18.12.2023 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області установив факт, що позивач ОСОБА_1 проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (у період з 2000 р. до 22.07.2023) у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.78-82).

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом четвертої черги прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.01.2024 на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.71).

У рамках розгляду цієї справи суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої ст. 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

З урахуванням викладеного, з огляду на наявність сукупності всіх передбачених ст. 344 ЦК України умов набувальної давності, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 344 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності наквартиру АДРЕСА_1 вартістю 239620 грн за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Відповідачі: Загвіздянська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, с. Загвіздя, вул. Липова-Осада, 22, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складене 28.06.2024.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ