Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3798/24
Провадження №: 2/332/2044/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 а про стягненняаліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Слід зазначити, що від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до п.20 Постанови пленуму Верхового суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Таким чином, аліменти стягуються безпосередньо на користь повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчатися, тобто позивачу необхідно обґрунтувати необхідність стягнення аліментів на свою користь, а не на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, або уточнити заявлені позовні вимоги.

Крім того, враховуючи вимоги ч.3 ст.199 СК України щодо права на звернення з позовом саме того з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання, позивачці слід зазначити та надати докази на підтвердження проживання з нею, окремо від відповідача, повнолітньої доньки ОСОБА_3 , враховуючи те, що місцем навчання ОСОБА_3 , відповідно до доданих до позову документів, є Київський національний університет технології та дизайну; місце реєстрації та проживання (із наданням відповідних доказів) ОСОБА_3 у доданих до позову документів не зазначено.

Не доведення факту спільного проживання позбавляє позивача права на звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вимоги цієї статті при поданні позову не дотримано, оскільки позовна заява не містить посилання на наявність доказів, які б підтверджували вказані у ній обставини, а саме, посилань на стан здоров`я та матеріального становища відповідача (у тому числі те, що відповідач працює та отримує постійний дохід, розмір доходів відповідача).

Також, враховуючи те, що обов`язок з утримання повнолітньої доньки, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, позивачці пропонується зазначити та надати докази на підтвердження доходів матері заява ОСОБА_1 .

У випадку неможливості надати зазначені докази, позивачем також не надано суду підтвердження факту відсутності можливості отримати зазначені докази самостійно та/або клопотання щодо їх витребування.

Звертається увага позивача, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні за змістом вимоги містять і частини друга та восьма статті 83 ЦПК України, якими встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк,до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 639/4132/20, у разі звернення особи з позовом про стягнення аліментів за одночасної наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь інших осіб, яке перебуває на примусовому виконанні, останні мають право брати участь у справі про стягнення аліментів на користь заявника, оскільки мають у ній юридичну зацікавленість до вирішення спору, тобто є заінтересованими особами.

Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками боржника та особи, яка також звернулася з позовом про стягнення аліментів, проте після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь інших стягувачів (заінтересованих осіб) та перебування його на виконанні.

Встановлення обставин з приводу стягнення аліментів на користь заявника та визначення їх розміру впливає на права та обов`язки інших стягувачів аліментів, оскільки може впливати на можливість сплачувати боржником аліменти в раніше визначеному розмірі та призвести до подальшого зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь заінтересованих осіб.

Наведені правові висновки Верховного Суду враховуються судом, в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Заводським районним судом м.Запоріжжя (справа ЄУН 332/3061/21) 09 серпня 2021 року винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

За викладених обставин, спираючись на вищенаведені висновки Верховного Суду, суддя дійшла висновку щодо наявності правових підстав для залучення по даній справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 .

В разі залучення інших учасників процесу, позивачці слід врахувати положення ч.1 ст.177 ЦПК України, відповідно до яких позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачці пропонується усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 а про стягненняаліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,- залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна