Справа № 727/2126/24
Провадження № 2/727/718/24
08 травня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого-судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Гелка А.С.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що 20.04.2021 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №CL-309438. Відповідно до укладеного договору від 20.04.2021 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 130000 грн. 00 коп. на строк до 17.04.2026 року.
Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
Умовами кредитного договору також передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 203773 грн. 08 коп. та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 15.03.2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем відзиву на позов подано не було.
29.04.2024 року підготовче провадження у справі було закрито.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.
Щодо заяви представника відповідача про розстрочку виконання рішення суду вказав, що не заперечує щодо розстрочки рішення суду на шість місяців.
Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала повністю. Просила розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців на підставі викладених в заяві обставинах.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 20.04.2021 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №CL-309438. Відповідно до укладеного договору від 20.04.2021 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 130000 грн. 00 коп. на строк 60 місяців, тобто до 17.04.2026 року (а.с.6-8).
Також, ОСОБА_3 20.04.2021 року підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.9-10).
Відповідно до п.п 2.1 п.2 кредитного договору банк видав позичальнику кредит у розмірі 130000 грн. на поточні потреби позичальника.
Підпунктом 4.1 п.4 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних.
Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (п.п.6.2 п.6 кредитного договору).
Відповідно до п.п.6.9 п.6 кредитного договору банк у випадках, передбачених п.3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
У відповідності до п.п.6.10 п.6 договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 6.9 Кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п.3.3.2, 3.3.3 кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення.
Підпунктом 7.1. п.7 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання.
17.10.2023 року позивачем було надіслано відповідачу досудову вимогу, щодо дострокового стягнення заборгованості та визнання терміну виконання кредитного договору таким, що настав (а.с.23-25).
Статтею 207 Цивільного Кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобов`язання за Кредитним договором відповідачем належним чином не виконані.
Обов`язок щодо доведення певних обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, передбачений частиною третьою ст.12 та частиною першою ст.81 Цивільного процесуального кодексу України.
При цьому, у відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Надаючи оцінку запереченням відповідача, суд зазначає наступне.
Згідно з приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що ОСОБА_3 20.04.2021 року отримала кредит на строк до 17.04.2026 року (п.2.3 договору).
Відповідно до пункту 6.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі і строки (терміни), передбачені цим кредитним договором та/або додатками до нього.
Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4657 гривень щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 20.04.2021 року до 17.04.2026 року погашаються в однаковому порядку (п.6.2 договору).
Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (п. 6.3 договору).
Відповідно до графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору) сторони визначили окремі самостійні зобов`язання позичальника, деталізувавши її обов`язок повернути весь борг частинами та сплату процентів за користування кредитними коштами. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання (а.с.8 зворот).
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Остання зобов`язалась за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 17.04.2026 року включно.
Однак, умови зобов`язання належним чином відповідачем виконані не були.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності зі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати тіла кредиту, процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату платежів (суми кредиту та відсотків) за кредитом, який наданий до 17.04.2026 року.
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як було встановлено судом, банком 17.10.2023 року на адресу відповідача було надіслано вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, на яке остання не відреагувала (а.с.23). Таким чином, суд вважає термін повернення кредиту таким, що настав.
За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, а також те, що представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, представником відповідача подано заяву про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.
Частиною 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 є матір`ю двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.71).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18.
24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який згодом був продовжений відповідними Указами.
Також, суд враховує обставини наведені представником відповідача щодо матеріального становища відповідача та те, що на утриманні у відповідача є двоє неповнолітніх дітей, а також те, що на момент ухвалення даного рішення у країні не скасовано воєнного стану, що очевидно, у цій ситуації, в сукупності з наведеними обставинами, є об`єктивною перешкодою яка впливає на можливість відповідача виконати зобов`язання внаслідок загальновідомої обставини погіршення економічної ситуації у державі. З огляду на наведене, суд приходить до висновку та вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення терміном на вісім місяців.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3056 грн. 61 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Кредобанк» понесені судові витрати у розмірі 3056 грн. 61 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складено 09.05.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.