справа № 1309/9120/12
УХВАЛА

01 липня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання у справі №1309/9120/12,

встановив:

Скаржник через систему «Електронний суд» подав до суду зазначену скаргу, яку уточнив, в якій просить:

1. Визнати дії / бездіяльність державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) МЕЛЬНИКА Юрія Романовича та ОСОБА_2 (інших посадових осіб) у справі № 1309/9120/12 неправомірними.

2. Визнати дії / бездіяльність державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) неправомірними.

3. Зобов`язати державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) вчиняти всі необхідні дії щодо організації примусового виконання рішення у справі № 1309/9120/12, у тому числі цільової підтримки дитини, яка проявляє ознаки відчуження одного з батьків, - неупереджено, ефективно, своєчасно і в повноті компетенції.

4. З метою звернення уваги на необхідність вдосконалення діяльності державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) зокрема органів у справах дітей при виконанні вказаної категорії судових рішень щодо цільової підтримки дітей, які проявляють ознаки відчуження одного з батьків, - застосувати у справі № 1309/9120/12 окрему ухвалу в порядку ст. 262 ЦПК України.

Ухвалою від 24 червня 2024 року скаргу було залишено без руху.

27 червня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків скарги.

Дослідивши матеріали скарги з урахуванням уточнень, суд приходить до переконання, про необхідність відмови у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з прохальної частини уточненої скарги, заявник просить суд: 1. визнати дії / бездіяльність державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) МЕЛЬНИКА Юрія Романовича та ОСОБА_2 (інших посадових осіб) у справі № 1309/9120/12 неправомірними, оскільки проведені в межах ВП № 70201785 заходи примусового виконання: не є своєчасними і повними та не відповідають порядку і способу, що встановлює виконавчий документ; порушують основні засади здійснення виконавчого провадження (імперативні обов`язки), що передбачені п.п.: 1, 3 ч. 2 ст. 18 та вимоги ст. 64-1 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження»; не враховують постанову Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22) щодо обов`язку розробки комплексної стратегії примусового виконання судового рішення. 2. Визнати дії / бездіяльність державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) неправомірними оскільки до проведення виконавчих дій з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача та виконання рішення суду про контакт батька з дитиною, в межах ВП № 70201785, Західне міжрегіональне управління МЮ активно не долучалось, доречних програм чи інших релевантних заходів щодо організації примусового виконання, у тому числі цільової підтримки дитини, яка проявляє ознаки відчуження одного з батьків не вживало, комплексну стратегію примусового виконання не розробляло, особливо після постанови Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22), що не відповідає повноті завдань і компетенції органу державної виконавчої служби в межах правовідносин. 3. Зобов`язати державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) вчиняти всі необхідні дії щодо організації примусового виконання рішення у справі № 1309/9120/12, у тому числі цільової підтримки дитини, яка проявляє ознаки відчуження одного з батьків, - неупереджено, ефективно, своєчасно і в повноті компетенції. 4. З метою звернення уваги на необхідність вдосконалення діяльності державних виконавців Західного міжрегіонального управління МЮ (інших посадових осіб) зокрема органів у справах дітей при виконанні вказаної категорії судових рішень щодо цільової підтримки дітей, які проявляють ознаки відчуження одного з батьків, - застосувати у справі № 1309/9120/12 окрему ухвалу в порядку ст. 262 ЦПК України, так як попередня окрема ухвала Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22) та принципи «розумної обачності», «легітимних очікувань» та «належного урядування», - на державних виконавців не справляє повне компетентне враження.

В той же час, в провадженні Залізничного районного суду м. Львова, зокрема в судді Боровкова Д.О., перебувала скарга ОСОБА_1 , з аналогічним спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме справа №1309/9120/12, яка зареєстрована канцелярією суду 27 травня 2024 року та у даній справі 21 червня 2024 року прийнято рішення, в якій заявник просив суд: визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною; зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12; визнати неправомірною бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не вжиття заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12; зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова є цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , з аналогічним спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись статтями 76, 81, 122, 123, 126, 127, 260-261, 447, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

постановив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання у справі №1309/9120/12.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя: І.С. Мруць