Апеляційне провадження №22-ц/824/1027/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши заяву акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про визнання неправомірною відмови про виплату страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про визнання неправомірною відмови про виплату страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про визнання неправомірною відмови про виплату страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 05 січня 2024 року позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року залишено без змін.

06 червня 2024 року від акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на адресу суду надійшла заява про вирішення питань розподілу судових витрат.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що 11.04.2024 року адвокатом Голяром І.С. було подано через систему електронний суд заяву в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України щодо наміру надання доказів судових витрат, які відповідач поніс або має понести. Вказує, що сплату винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги передбачено безпосередньо у договорі про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021 року, що укладений між страховою компанією «Брокбізнес» (нове найменування Акціонерне товариство «Страхова компанія ББС Іншуранс») та Адвокатським бюро «Голяр і Партнери». Зазначає, що сторони домовились, що за надання професійної правничої допомоги вартість однієї години роботи (послуг) виконавця поза судовим засіданням становить 2 000,00 грн. Вартість прибуття адвоката до суду для участі в судовому засіданні становить 3 000, 00 грн незалежно від тривалості такого засідання, від тривалості очікування засідання і не залежно від того чи відбулося судове засідання. Сторони погодили, що підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами Акт наданих послуг. Відповідно до п.2 вказаного Акту загальна вартість правничої допомоги, наданої виконавцем за цим Актом становить 32 000, 00 грн. У якості доказів витрат на професійну правову допомогу у даній справі долучено такі докази: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021 року; копію додаткової угоди від 18.12.2023 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021 року; копію заяви про надання професійної правничої (правової) допомоги від 03.08.2023 року; копію протоколу погодження договірної ціни від 03.08.2023 року до договору № 1201/0121 про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2021 року; копію Акту прийому наданої професійної правничої допомоги від 03.06.2024 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021 року.

На підставі наведеного, просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000, 00 грн.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та вищевказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2024 року акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс» подало на адресу суду заяву про вирішення питань розподілу судових витрат.

В ході розгляду справи адвокатом Голяром І.С. 11.04.2024 року було подано через систему Електронний суд заяву в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України щодо надання доказів судових витрат, які відповідач поніс або має понести. Адвокат зазначив, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що і було здійснено.

Положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено загальне правило щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом 5- ти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В той же час Цивільний процесуальний кодекс України містить спеціальну норму з цього приводу, а саме ст.246 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21 дійшов наступного правового висновку:

«Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Таким чином, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

У вищевказаній справі Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

З матеріалів даної справи вбачається, що в жодній з поданих заяв до суду заявник жодним чином не обґрунтовував поважності причин, які перешкодили йому подати докази щодо витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи, чого в даному випадку зроблено не було.

За таких умов, зважаючи на принцип диспозитивності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько