Провадження № 2/161/3847/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Каліщука В.П.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 позивачка звернулася в суд з позовом до Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.

Позов обгрунтувала тим, що у квітні 2024 вона отримала на бланку Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» повідомлення від 11.04.24 б/н, у якому була вимога про сплату заборгованості за надання послуги з розподілу природного газу, та погроза про припинення газопостачання. Воно було підписано невідомою особою - представником, без надання документів які підтверджують повноваження Волинської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України», особи яка підписала, та дійсність вимоги.

У повідомленні, також, було посилання на типовий договір розподілу природного газу, затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у подальшому НКРЕКП) від 30.09.2015р. №2498, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829.

Вказує, що за цим типовим договором, так званого розподілу, вона вже приєднана до оператора газорозподільної системи в особі Акціонерного товариства "Волиньгаз". Про припинення дії договору, або при ліквідацію вказаного суб?єкта - її не повідомляли.

На сайті Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» її повноважень знайти не змогла, оскільки положення про філію, або статуту головного підприємства там не було. Вказує, що коли вона сплачує за газ, то одночасно сплачує за послугу його транспортування до самої оселі.

Вважає, що дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - це зловживання своїм монопольним становищем та вимагання грошей. Вказує, що її не повідомили про надання послуги, тому вона і не змогла виконати умови договору, де є зобов`язання послуги прийняти, вона послуги не прийняла, то і сплачувати вона не повинна.

Просила суд, ???визнати дії Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», пов`язані з неодноразовим погрозами припинення газопостачання, без надання підстав незаконними та стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди нанесеною погрозами припинень газопостачання, без надання підстав - 90 000 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 22.07.2024 року справі відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання.

04.10.2024 на адресу суду надійшов відзив, згідно якого вказують, що позов поданий не до належного відповідача, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими. ВФ ТОВ «ГРМУ» відповідно до свого положення та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не має статусу юридичної особи, а тому не може бути належним відповідачем. Також зазначив, що позивач є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: м. Луцьк, вул. Садибна, 6. Вказує, що договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. ОСОБА_2 не надала доказів відсутності споживання природного газу. Вказує, що дії ТОВ «ГРМУ» як оператора ГРМ є абсолютно законні та обґрунтовані. Вважає, що не порушено жодних прав позивача, тому і факт заподіяння позивачці моральних і фізичних страждань або втрат немайнового характеру та вина повністю відсутні.

12.09.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про залучення до участі в справі належного відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі; після спливу цих строків, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно приписів положення ст. 126 ЦПК України передбачені наслідки пропущення строків, а саме: 1.Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. 2. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засіданні у справі відбулося 04 вересня 2024 року.

З поданої заяви слідує, що позивачем ставиться питання про залучення до участі в справі належного відповідача, дана заява подана після першого судового засідання, а отже з урахуванням приписів ст. 51 ЦПК України не може бути прийнята судом до розгляду.

Враховуючи викладене, суд не приймає до розгляду подану заяву про залучення до участі в справі належного відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Представник позивача Іванюк О.І. в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача Каліщук В.П. просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відокремленим підрозділом ТзОВ «Газорозподільні мережі України». Повне найменування юридичної особи, до якої належить відокремлений підрозділ - ТзОВ «Газорозподільні мережі України» ().

ВФ ТОВ «ГРМУ» відповідно до свого Положення (копія додається), а також відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не має статусу юридичної особи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Статтею 80 ЦК України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Від імені юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу, створеної на підставі положення, має право виступати керівник відокремленого підрозділу, який призначається юридичною особою. Між керівником юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу і юридичною особою, яка є засновником такого підрозділу, існують відносини представництва, і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача заявлялось з порушенням строків, а тому судом не прийнято.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, , яка не може бути відповідачем, а тому у позові слід відмовити.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що ОСОБА_2 зазначила відповідачем не юридичну особу, а філію - Волинська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», яка є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 23, 48, 51, 81, 175, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Волинська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», адреса: 43006, м. Луцьк, вул. І. Франка, 12, .

Повне судове рішення складено 23.12.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк