ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 квітня 2024 року

м. Чернівці

cправа № 724/2779/23

провадження 22-з/822/36/24

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю., розглянувши заяву Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Литвинюк І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2024 року по справі № 724/2779/23 головуючим суддею (доповідачем) визначено І.Б. Перепелюк, до колегії включено суддів І. Н. Лисак, І.М. Литвинюк, (а.с.64).

20 березня 2024 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Литвинюк І.М. з підстав наявності сумнівів у її об`єктивності або неупередженості, оскільки її чоловік проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера відділення підготовки та виступає позивачем у справі №280/282/24 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3127 від 27 листопада 2023 року.

Подана заява про відвід аргументована тим, що наведені в ній обставини для відводу утворюють для судді Литвинюк І.М. при розгляді нею справи за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 ситуацію, яка на погляд стороннього спостерігача може бути розцінена як можливість використати своє процесуальне становище для зведення рахунків з Військовою частиною як учасником справи шляхом упередженого та несправедливого вирішення правового спору у даній справі.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 квітня 2024 року відвід, заявлений Військовою частиною НОМЕР_1 судді Литвинюк І.М., визнано необґрунтованим.

Заяву Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Литвинюк І.М. передано для вирішення у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2024 року вирішення питання про відвід судді Литвинюк І.М. у справі №724/2779/23 передано судді Половінкіній Н.Ю. яка не входить до складу суду, що розглядає цю справу.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді Литвинюк І.М. вважаю, що підстави для задоволення такої відсутні, виходячи з наступного.

Згідно ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч.1 та ч.3 ст.38 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу. Участь секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача у судовому засіданні під час попереднього розгляду даної справи відповідно як секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача не є підставою для їх відводу.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож, слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою, вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). 53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).».

У п.32 рішення у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 липня 2010 року зазначено, що навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п.45.

Також, відповідно до змісту п.2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23:

-суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку,

якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді;

-суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому

випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву військової частини НОМЕР_1 про відвід в контексті наведених у ній доводів та враховуючи згадані вимоги закону вважаю, що підстав для задоволення відводу немає.

Так, підстави відводу фактично зводяться до припущень, що в силу положень ч.3, ч.5 ст.36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді та жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку судді Литвинюк І.М., яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Заявником не надано доказів щодо необ`єктивності і упередженості судді, доводи, викладені у заяві про відвід безпосередньо та однозначно не вказують на особисту небезсторонність чи упереджене ставлення судді до цієї справи, яка стосується інших учасників справи, а тому немає доказів про особисту прихильність до учасників справи, а обґрунтування заяви розцінюються як припущення та суб`єктивна думка заявника, що само по собі не може бути підставою для відводу судді.

Таким чином, загальна недовіра заявника судді Литвинюк І.М., що висловлена в якості обґрунтування мотивів відводу, не містить конкретних доводів упередженої поведінки судді.

Статтею 48 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12 липня 2022 року у справі №161/19560/18.

Зважаючи на вказане заявлений відвід із наведених у ньому підстав слід вважати необґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередженість судді.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді Литвинюк І.М. при розгляді справи, заявником не наведено.

З огляду на викладене, зазначені заявником обставини не вказують на наявність підстав для відводу в порядку ст.36 ЦПК України, оскільки заявлений відвід судді ґрунтується лише на особистій суб`єктивній думці заявника, а тому заява про відвід є необґрунтованою та в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Литвинюк Ірині Миколаївні у цивільній справі №724/2779/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Половінкіна