УХВАЛА

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 522/15864/22

провадження № 61-9213ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року, постанови Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив суд зобов`язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради надати йому та ОСОБА_2 дозвіл на можливість укладення договору міни кімнати НОМЕР_1 та кімнати НОМЕР_2, розташованих у АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Додатковим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня

2023 року клопотання ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

23 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року, постанови Одеського апеляційного суду

від 29 березня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду

від 13 червня 2024 року (надійшла до Верховного Суду 25 червня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог та про відмову у стягненні судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року, постанови Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року.

Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року, постанови Одеського апеляційного суду від 29 березня

2024 року повернуто заявнику, то клопотання представника заявника підлягає задоволенню.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року, постанови Одеського апеляційного суду від 29 березня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць