Справа № 168/807/24 Головуючий у 1 інстанції: Малюта А. В.
Провадження № 22-ц/802/1186/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гайдашука Валентина Миколайовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Спіріної Юлії Петрівни на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гайдашук В. М. звернувся до суду з позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а також стягнути з відповідача на користь позивачки 7 200,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позов мотивований тим, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26 жовтня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася одна дочка ОСОБА_3 . Відповідач поступово перестав піклуватися про дитину. Належної матеріальної допомоги на дитину не надає. Дитина малолітня та потребує підвищеного догляду, грошового та матеріального забезпечення. Відповідач є фізично здоровим, з травня 2022 року перебуває в Республіці Австрія, де здійснює свою трудову діяльність. Тому адвокат просив стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 серпня 2024 року) і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, адвокат просив стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 7 200,00 грн.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2024 рокупозов представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гайдашука Валентина Миколайовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 серпня 2024 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 3 600,00 (три тисяч шістсот) гривень.

Рішення суду до негайного виконання не приводити.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник відповідача адвокат СпірінаЮ. П. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення не відповідає нормам матеріального тапроцесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на те, що судом не враховано стан здоров`я відповідача, який має проблеми з зором, те, що він не працює, оскільки перебуває за кордоном ті відвідує курси іноземної мови, стягнення аліментів в сумі 4000 грн щомісяця є надмірним в даному випадку. Крім того, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу понесених відповідачем. Просить рішення змінити в частині розміру стягуваних аліментів, визначивши твердугрошову суму 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожитковогомінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 серпня2024 року) і до досягнення дитиною повноліття. Вирішити питання стягнення витрат на правничу допомогу з позивачкипропорційно задоволеним вимогам.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Гайдашук В. М. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції беручи до уваги майновий стан відповідача, обов`язок відповідача утримувати дитину на належному для забезпечення її потреб рівні, працездатний вік відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, прийшов до висновку про стягнення аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 гривень щомісячно.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26 жовтня 2022 року шлюб, зареєстрований 10 серпня 2017 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 70, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Дитина зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідач є фізично здоровим та працездатним. З травня 2022 року перебуває за кордоном в Республіці Австрія. На даний час не працює, відвідує курси з вивчення німецької мови, навчання проходить кожного робочого дня тижня. Частково матеріально утримую дочку. Інших стягнень по виконавчих документах немає. Інших осіб, що знаходяться на його утриманні, немає. Заперечень з цього приводу відповідачем та його представником адвокатом Спіріною Ю. П. в судове засідання не надано. Інформацію про свої доходи відповідач не надав.

Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували висновки суду щодо можливості сплачувати аліменти відповідачем в сумі 4000 грн, при цьому слід зауважити, що позовні вимоги задоволено частково з урахуванням усіх обставин, про які зазначає представник відповідача в апеляційній скарзі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом враховано, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком 6 до 18 років установлено в розмірі 3196 грн.

Зважаючи на особу платника аліментів: працездатний, відсутні непрацездатні особи, які мають право на утримання від нього, беручи до уваги вік дитини, враховуючи, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, суд першої інстанції правомірно задоволено позов та стягнув аліменти на утримання ОСОБА_3 , 2018 року народження, у розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Визначений судом першої інстанції до стягнення розмір аліментів у твердій грошовій сумі 4000 гривень на місяць відповідає вимогам розумності, за встановлених судом обставин, та є необхідним для забезпечення витрат на утримання дитини, разом із тим, співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання та рівності прав та обов`язків батьків.

Додатково колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідач є працездатною особою,навчається для отримання заробітку та зобов`язаний забезпечувати необхідні потреби дитини. Відсутність у відповідача заробітку залежить виключно від його волевиявлення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу, то суд частково відшкодував ці витрати позивачці з урахуванням частково задоволених позовних вимог, а тому правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги в суді першої інстанціївідсутні. Тому доводи апеляційної скарги, що у зв`язку з частковим задоволенням позову, не вирішено питання про стягнення судових витрат з позивача, а саме витрат на правничу допомогу, безпідставні.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Спіріної Юлії Петрівни залишити без задоволення.

Рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді