Справа № 464/3291/24
пр.№ 2-о/464/138/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 ; просить заборонити останньому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання з постраждалою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме в місці, невідомому кривднику, переслідувати її, заборонити в будь який спосіб спілкуватися з потерпілою.

Заяву обґрунтовує тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім неї у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2 колишній чолові її бабці. Вже більше двох років вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 , яке полягає у постійних погрозах фізичною розправою, застосуванні фізичної сили, нецензурних висловлюваннях у її адрес. Поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на її стан здоров`я. ОСОБА_2 вже тривалий час зловживає алкоголем і будучи в стані алкогольного сп`яніння постійно вчиняє з нею конфлікти у ході яких застосовує до неї як психологічне так і фізичне насильство. Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів та до суду, проте, це не дало жодного результату, фактично спокійно вона проживала лише в період коли згідно термінового заборонного припису та обмежувального припису ОСОБА_3 заборонили проживати у квартирі. Проте у подальшому ОСОБА_2 не змінював своєї поведінки. Зокрема востаннє, 02.03.2024 ОСОБА_4 близько 18 год. вчергове вчинив стосовно неї психологічне насильство створивши конфлікт у ході якого перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння нецензурно виражався в її адрес, погрожував їй фізичною розправою. Вона вчергове змушена була викликати поліцію для припинення протиправної поведінки ОСОБА_5 , працівники якої вкотре винесли стосовно нього терміновий заборонний припис. Проте, ОСОБА_2 не змінив поведінку і 29.04.2024 знову прийшовши до квартири у стані алкогольного сп`яніння та вчинив конфлікт із застосуванням стосовно неї психологічного та фізичного насильства, за що відносно нього винесено терміновий заборонний припис. Такі термінові заборонні приписи, а також протоколи про вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, виносились працівниками поліції неодноразово. Проте належних висновків для себе ОСОБА_2 не зробив, а продовжує вчиняти стосовно неї домашнє насильство. Таким чином, ОСОБА_4 вчиняє домашнє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією. Його агресія щоразу посилюється. Вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 стосовно неї, а також вірогідність настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, відтак вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією завершились, а кривдник продовжує вчиняти домашнє насильство.

Ухвалою судді від 06.05.2024 заяву прийнято до провадження і призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, пославшись на викладені у заяві обставини. Додатково зазначила, що квартира у якій вона проживає, належить на праві спільної частково власності, зокрема їй 1/5 частки та ОСОБА_2 1/5 частки. Останній зловживає алкогольними напоями та вчиняє щодо неї домашнє насильство, зокрема виганяє з хати, погрожує фізичною розправою. Щодо ОСОБА_2 судом вже видавався обмежувальний припис, однак він його не дотримувався. Після завершення дії обмежувального припису ОСОБА_2 повернувся у квартиру та продовжив вчиняти відносно неї фізичне та психологічне насильство, а саме погрожувати фізичною розправою та штовхати. Вона викликала працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_2 терміновий заборонний припис та протокол про адміністративне правопорушення. Просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства-особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник-особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

В обґрунтування вимог заявник покликається на те, що ОСОБА_2 постійно та систематично вчиняє на протязі тривалого часу відносно неї дії, пов`язані з штовханиною, приниженні, погрозах розправою, вираженням нецензурною лайкою, словесних образах.

На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано наступні докази:

рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29.06.2022 яким заяву ОСОБА_1 задоволено та видано обмежений припис, яким вжито заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 ;

термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 08.01.2024, серії АА№342493 від 02.03.2024, серії АА №432740 від 29.04.2024, з яких вбачається, що останній вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно заявника;

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 04.04.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_2 08.01.2024 та 02.03.2024 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_1 , за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП. На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що він є товаришем сім`ї заявниці. Він часто навідується до них, відтак часто є свідком того, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями протягом вже тривалого часу. В січні 2024 року ОСОБА_2 вчинив конфлікт, в ході якого погрожував ОСОБА_1 застосуванням фізичного насильства, казав, що поб`є їй автомобіль, штовхав потерпілу, виганяв з хати. В квітні 2024 року, він знову став очевидцем того, як ОСОБА_2 вчинив відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, зокрема погрожував, що вб`є її та виганяв з хати.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник ОСОБА_1 протягом тривалого часу зазнавала зі сторони заінтересованої особи систематичного домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства, остання потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, оскільки ігнорування заінтересованою особою застосованих працівниками поліції до неї заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення у майбутньому кривдником ОСОБА_2 до заявниці ОСОБА_1 психологічного чи фізичного насильства та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Враховуючи викладене, з метою запобігання і протидії фізичному та психологічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника.

Приймаючи рішення в частині заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном ОСОБА_2 , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони ОСОБА_2 мало систематичний характер, яке тривало протягом тривалого періоду, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном.

Крім того, суд бере до уваги і той факт, що відносно кривдника ОСОБА_2 судом вже видавався обмежувальний припис, яким було вжито заходи тимчасового обмеження його прав.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 . суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження йому прав строком на шість місяців, а саме: перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме в місці, невідомому кривднику, переслідувати її, заборонити в будь який спосіб спілкуватися з потерпілою.

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як шість місяців є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я заявника.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк 6(шість) місяців такі обов`язки:

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб;

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме в місці, невідомому кривднику, переслідувати її, заборонити в будь який спосіб спілкуватися з потерпілою.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 10 травня 2024 року.

Головуючий М.В. Борачок