ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2133/24 Справа № 178/787/23 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович, на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року у справі № 178/787/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Криничанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 01 жовтня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому подружжя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач останнім часом в добровільному порядку допомоги на дітей не надає, що стало підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, задоволені.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 10 квітня 2023 року.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Д.В. подав у листопаді 2023 року заяву до Криничанського районного суду Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати судове рішення та зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року заяву адвоката Григор`єва Дмитра Валерійович, діючого в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Д.В. 08 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Д.В., посилається на те, що він не був повідомлений про розгляд справи належним чином, враховуючи, що з 21 лютого 2023 року відповідач перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, про що достеменно було відомо позивачці, яка не повідомила суд про такі обставини, що свідчить про недобросовісність її дій. Враховуючи вимоги п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суду належало зупинити провадження у справі до припинення проходження військової служби відповідачем у лавах ЗСУ, чого суд не зробив, а ухвалив судове рішення у справі. При цьому зазначив, що не отримував жодного виклику в судове засідання, оскільки не знаходився за адресою свого проживання у зв`язку з проходження військової служби.

Таким чином відповідач був позбавлений судом першої інстанції можливості бути присутнім в суді та користуватись правами, передбаченими ЦПК України, що є підставою для скасування заочного рішення суду у цій справі.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2023 року дана справа розподілена для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Максюти Ж.І., суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року справа витребувана у Криничанського районного суду Дніпропетровської області.

03 січня 2024 року матеріали цивільної справи № 178/787/23 надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович, за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до розпорядження заступника керівника апарату суду № 471 від 17 січня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 178/787/23 у зв`язку із закінченням відрядження судді Дніпровського апеляційного суду Максюти Ж.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року справу передано для розгляду колегії суддів: Канурній О.Д., Космачеській Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович, на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року у справі № 178/787/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Зайцева О.П., скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, 19 лютого 2024 року в системі «Електронний суд» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн.

Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Зайцева О.П., зазначає, що звернення до суду з цим позовом насамперед здійснено в інтересах дітей, а доводи відповідача про недобросовісність позивача є недоречними та необгрунтованими, враховуючи, що в апеляційній скарзі нічого не зазначено про участь батька у вихованні та утриманні дітей. Також апеляційна скарга містить доводи про те, що відповідач з 21 лютого 2023 року перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, тому не отримував повісток в судове засідання, що є процесуальним порушенням суду першої інстанції, однак інших підстав, що мають істотне значення для вирішення справи чи доказів на підтвердження неможливості ним сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачем не наведено та не надано. При цьому позивачка зазначає, що чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо стягнення аліментів з військовослужбовця, враховуючи, що таке утримання відбувається з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі, і військовослужбовця.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 141,180 Сімейного кодексу України та ст. 51 Конституції України вірно визначив обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття, що також відповідає Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

Так, цими нормами законодавства передбачається, що інтереси дитини превалюють над будь-якими іншими нормами законодавства, які мають імперативний характер.

Проходження відповідачем військової служби є ознакою його працевлаштування, а тому він не позбавлений можливості сплачувати аліменти, що є його обов`язком.

Також позивачка зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі посилається на вимог п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України щодо зупинення провадження у справі, однак просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, що суперечить одне одному та є додатковою підставою для залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що у відповідності до вимог ст.133,137-141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачці витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, які надані їй адвокатом на підставі договору № 03 про надання правничої допомоги від 02 лютого 2024 року, а розмір гонорару адвоката узгоджений сторонами протоколом № 1 узгодження розміру гонорару за надання правничої допомоги від 02 лютого 2024 року, що є Додатком № 1 до договору, де зазначена фіксована вартість робіт адвоката та перелік робіт адвоката з вказанням їх вартості, що також зазначені в Акті № 1 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 3 від 02 лютого 2024 року на загальну суму робіт у розмірі 3500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 28 квітня 2023 року о 10.00 год. (а.с. 10).

Копія позовної заяви та додатки до неї надсилалась на зазначену у позові адресу відповідача ОСОБА_1 (а.с.11).

Поштовий конверт, адресований ОСОБА_1 повернувся не врученим на адресу суду першої інстанції з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи про проведення слухання справи (а.с.13).

Як вбачається із довідки Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2023 року, підготовче судове засідання по справі за позовною заявою ОСОБА_2 не слухалось та не фіксувалось технічними засобами у зв`язку із неявкою сторін та призначено на 17 травня 2023 року о 10.00 год.(а.с.12).

Згідно з довідкою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 року, підготовче судове засідання по справі за позовною заявою ОСОБА_2 не слухалось та не фіксувалось технічними засобами у зв`язку із неявкою відповідача та призначено на 27 червня 2023 року о 10.00 год.(а.с.14).

В матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження виклику відповідача ОСОБА_1 для взяття участі у підготовчому засіданні 27 червня 2023 року, а, відтак, і докази обізнаності відповідача про перенесення проведення підготовчого засідання у справі, що суперечить вимогам ст. 128 ЦПК України.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів до розгляду на 17 липня 2023 року о 10.00 год., в судове засідання викликано сторони (а.с.16).

Як вбачається із довідки Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 року судове засідання по справі за позовною заявою ОСОБА_2 не слухалось та не фіксувалось технічними засобами у зв`язку із неявкою відповідача та призначено на 28 липня 2023 року о 10.00 год.(а.с.18).

В матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження виклику відповідача ОСОБА_1 для взяття участі у підготовчому засіданні 27 червня 2023 року, а, відтак, і докази обізнаності відповідача про призначення слухання по справі на 28 липня 2023 року о 10.00 год., що суперечить вимогам ст. 128 ЦПК України.

Суд першої інстанції, в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи, не врахувавши того, що відповідач не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи і взагалі не був обізнаний про наявність судової справи в суді, чим порушив норми процесуального права.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Як вбачається із частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Частиною 7 вказаної вище статті передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, апеляційний суд вважає, що заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивачки.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович, про те, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, є безпідставними, оскільки статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 23 жовтня 2023 року за № 5051, старший сержант ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Наказ 18 від 21 лютого 2023 року по т.ч. відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (а.с.31).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146, зі змінами, внесеними Постановою КМУ №1263 від 11 листопада 2022 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчоїслужби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище неповнолітніх дітей, які потребують піклування, утримання, розвитку, мешкають разом із матір`ю, у зв`язку з чим перебувають на її повному утриманні, а також матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним та має постійний дохід.

Пунктом 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, позивачка зазначає у відзиві на апеляційну скаргу про понесені витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвокатом та на підставі ст. 133,137-141 ЦПК України, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в апеляційній інстанції у розмірі 3500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається із пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку по даних сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, 06 лютого 2024 року в системі «Електронний суд» адвокатом Зайцевою О.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 від 02 лютого 2024 року, а також до відзиву на апеляційну скаргу надано копію договору № 03 про надання правничої допомоги від 02 лютого 2024 року, а розмір гонорару адвоката Зайцевої О.П. узгоджений сторонами протоколом № 1 узгодження розміру гонорару за надання правничої допомоги від 02 лютого 2024 року, що є Додатком № 1 до договору, де зазначена фіксована вартість робіт адвоката та перелік робіт адвоката з переліком їх вартості, що також зазначено в Акті № 1 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 3 від 02 лютого 2024 року на загальну суму робіт у розмірі 3500 грн. (а.с. 52 57).

У зв`язку із наявністю належних доказів судових витрат у зазначеному розмірі, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григор`єв Дмитро Валерійович - задовольнити частково.

Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття кожного з дітей, починаючи стягнення з 10 квітня 2023 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три грн.) 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот грн.) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи