Справа № 530/2196/24
Номер провадження 6/530/35/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря судового засідання Сахно З.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ; заінтересована особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, службова адреса: м. Зіньків, вул.Воздвиженська, 64, Полтавського району, Полтавської області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області від 18.10.2024 року справу передано на розгляд судді Должко С.Р..

В заяві заявник, посилаючись на те, що 13.03.2013 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області задоволено подання виконуючої обов`язки начальника ВДВС Зіньківського РУЮ Сухомлин Т.В. та тимчасово обмежено до виконання судового рішення право виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Підставою для прийняття рішення було ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь УПФ України в Зіньківському районі. На даний час заборгованість погашена в повному обсязі, що є підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовільнити, заінтересована особа представник Зіньківського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Суд, зачитавши заяву заявника, заслухавши заявника, зачитавши заяву заінтересованої особи, вивчивши заяву та додатки до неї, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання; кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну; на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб; права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві; передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Частиною 5 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Постановою Верховного Суду України № 331/8536/17 від 28 жовтня 2020 року викладено правову позицію, яка полягає у наступному: «тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення».

Судом встановлено, що 13.03.2013 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області було встановлено відносно ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.7-9). Відповідно до копії витягів з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження № 34669624, №33866480, №35004203, №35497524, №35964015, №36829226 закінчені ( а.с.10-30).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Враховуючи, що боржником ОСОБА_1 сплачена вся заборгованість по виконавчих провадженнях, то відповідно відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою, а тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-268, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ; заінтересована особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, службова адреса: м. Зіньків, вул.Воздвиженська, 64, Полтавського району, Полтавської області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.03.2013 року по справі 530/488/13-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко