ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/465/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справуза заявою ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документа, де заінтересованою особою є Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України,-

В С Т А Н О В И В:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся заявник ОСОБА_1 із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документа, де заінтересованою особою є Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України.

Заявник зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою. На даний час фактично проживає в с. Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

29.02.2024 вона звернулась до Відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності, у зв`язку з тим, що має III групу інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2024 їй було відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності через розбіжності в написанні її по-батькові « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » у свідоцтві про шлюб. Також були виправлення у трудовій книжці.

Тож, листом Відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України заявниці було рекомендовано звернутись до суду.

У зв`язку із зазначеним жінка пояснила, що у свідоцтві про її народження НОМЕР_1 від 10.09.1973 року вона записана як « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (російською мовою).

У завіреному приватним нотаріусом Дніпровського РНО Дніпропетровської області Лимарем Є.В. перекладі її свідоцтва про народження з російської на українську мову, її прізвище ім`я та по-батькові записане як ОСОБА_5 .

У свідоцтві про неповну середню освіту серії НОМЕР_2 від 16.06.1988 року, заявницю записано ОСОБА_5 , 1973 р.н.

Згодом жінка закінчила Дружківський машинобудівний технікум Міністерства освіти України та отримала диплом серії НОМЕР_3 від 19.06.1992 року, де записана як ОСОБА_5 .

08.12.1995 заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 . У свідоцтві про одруження (повторне) НОМЕР_4 року (а/з № 248 від 08.12.1995 року), виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області 07.07.1999 року її прізвище, ім`я та по-батькові записано як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник зауважує, що працівники РАГСу вочевидь невірно переклали її по-батькові з російської мови. Далі в графі «прізвище після одруження дружини» - « ОСОБА_7 ».

Після реєстрації шлюбу заявниця отримала новий паспорт НОМЕР_5 від 11.01.1996, де її прізвище, ім`я та по-батькові записано - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З початком трудової діяльності на її ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (записано російською мовою), була заведена трудова книжка НОМЕР_6 від 16.06.1999 року. У книжці в даті прийняття на посаду касира Державного колективного підприємства «Поиск» 24.02.1999 року та в даті наказу про прийняття на роботу № 4 від 24.02.1999 року наявні виправлення. Заявник пояснила. Що саме через цю помилку працівника відділу кадрів стаж за період з 24.02.1999 року по 31.01.2000 року їй не зараховано до загального трудового стажу.

У зв`язку з тим, що Державне колективне підприємств «Поиск» знаходиться в м. Єнакієво Донецької області, яка є окупованою територією, вона не має змоги взяти довідку про підтвердження трудового стажу за зазначений вище період.

Заявниця звертає увагу суду на попередній запис у цій трудовій книжці під № НОМЕР_7 , а саме: дату звільнення за власним бажанням з посади бухгалтера Колективного підприємства «Локон» 24.02.1999 року, наказ № 4к від 24.02.1999 року, тому наступний запис у трудовій книжці № НОМЕР_8 про прийняття її на посаду касира Державного колективного підприємства «Поиск» 24.02.1999 року та дата наказу про прийняття на роботу № 4 від 24.02.1999 року, не може бути ранішою датою, тому на її думку це явна помилка, через яку їй не зараховано до загального трудового стажу період з 24.02.1999 року по 31.01.2000 року, та відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, через недостачу загального страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності.

Крім цього, на ім`я заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена 20.12.2016 року трудова книжка НОМЕР_9 , де всі її дані збігаються з паспортними даними.

27.08.2019 року заявниця отримала паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_10 , виданого органом 1253, де її дані записано: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що у свідоцтві про одруження її дані до реєстрації шлюбу записані як « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , після реєстрації шлюбу в графі «прізвище після одруження дружини» - « ОСОБА_7 », до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1989 року по 19.06.1992 року, згідно диплому серії НОМЕР_3 від 19.06.1992 року, де її записано як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про одруження « ОСОБА_9 », що також є порушенням її права на призначення пенсії по інвалідності.

Оскільки, вказані помилки у свідоцтві про одруження та в трудовій книжці унеможливлюють призначення заявниці пенсії по інвалідності, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про одруження та запису в трудовій книжці.

За наведеного заявниця просить судзадовольнити її заяву.Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_11 , свідоцтва про одруження (повторне) НОМЕР_4 року (а/з № 248 від 08.12.1995 року), виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області 07.07.1999 року, на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , «прізвище після одруження дружини» - « ОСОБА_7 », як одній і тій же особі.Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_11 , запису в трудовій книжці НОМЕР_6 від 16.06.1999 року, заповненої на ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відомостях про роботу під № 4 про прийняття на посаду касира Державного колективного підприємства «Поиск» 24.02.1999 року, наказ про прийняття на роботу № 4 від 24.02.1999 року. Судовий розгляд провести без її участі.Судові витрати залишити за заявником.

Ухвалою суду від 20.03.2024 було відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження; в судове засідання викликати заявника та заінтересованих осіб.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Всебічно та повно дослідивши надані докази у справі, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Копійськ Челябінської області про що додано копію свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого ЗАЦС м. Копійськ та переклад з російської мови на українську мову засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимар Є.В. зареєстрованого в реєстрі за № 406.

ОСОБА_5 закінчила у 1988 році неповну середню загальноосвітню школу АДРЕСА_2 , про що є копія свідоцтва про неповну середню освіту НОМЕР_2 від 16.06.1988.

У 1992 році ОСОБА_5 закінчила повний курс навчального технікуму по спеціальності «Експлуатація і налагодження верстатів з програмним управлінням», що підтверджено копією диплому ПТ № 753325 реєстраційний № 9500 від 19.06.1992.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одружились 08.12.1995 про що зроблено запис за № 248 та відділом РАГС м. Кіровське Донецької області видано повторне свідоцтво про одруження НОМЕР_4 від 07.07.1999.

Трудова книжка НОМЕР_6 заведена на ім`я « ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 » (зазначено на російській мові) дата заповнення «16 июня 1999» (зазначено на російській мові)

У зазначеній трудовій книжці зроблено запис № 4 із виправленнями, а саме: виправлено дату прийняття особи на посаду. Зазначено, що « ІНФОРМАЦІЯ_6 малое предприятие «Поиск» принята на должность кассира» (зазначено на російській мові).

Окрім того заявник додала копію трудової книжки НОМЕР_9 заповненої 20.12.2016 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Копійськ Челябінської області російської федерації та має РНОКПП НОМЕР_11 , про що додано копію паспорту громадянина України (нового зразка) № НОМЕР_10 виданого органом 1253. Окрім того наявна копія довідки про присвоєння ІН та копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_5 .

Додано копію довідки від 03.08.2016 № 1246-269 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 07.03.2024 № 26 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного стажу підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_6 до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 24.02.1999 по 31.01.2000, оскільки в даті прийняття та даті наказу про прийняття на роботу наявне виправлення (періоди з 01.04.1999 по 30.04.1999, з 01.06.1999 по 30.06.1999, з 01.09.1999 по 30.09.1999 зараховано згідно даних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). До страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1989 по 19.06.1992 згідно диплому ПТ № 753325 оскільки прізвище « ОСОБА_10 » не відповідає паспорту « ОСОБА_7 » свідоцтво про одруження НОМЕР_4 не взято до уваги оскільки зазначено по-батькові « ОСОБА_9 » не відповідає даним паспорта « ОСОБА_2 ».

Розглядаючи заявлені вимоги суд виходив із наступного.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що відображає п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

Вирішуючи питання про достатність доказів, наданих заявником на підтвердження поданої ним вимоги, суд звертає увагу на те, що на сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Надані заявником докази разом у своїй сукупності дають можливість суду зробити висновок про наступне: з високою вірогідністю можна стверджувати, що фактично заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка записана у свідоцтві про одруження одна і та сама людина. А написання її по-батькові без букви ї та з буквою ї, сталося через помилку допущену під час заповнення свідоцтва про одруження.

Також, надані заявником документи переконують суд в тому, що саме їй ОСОБА_1 належить трудова книжка НОМЕР_6 та відповідно запис про роботу №4, де наявне виправлення. Від встановлення даного факту залежить реалізація заявником права отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку не стало можливим, оскільки зазначене у книжці місце роботи знаходиться в м. Єнакієво Донецької області, яке є тимчасово окупованим.

Метою встановлення зазначених вище юридичних фактів є призначення пенсії по інвалідності заявнику.

За наведеного, заява підлягає задоволенню, шляхом встановлення факту належності заявнику: свідоцтва про одруження НОМЕР_4 де її ім`я зазначено як: ОСОБА_5 ; запису в трудовій книжці НОМЕР_6 у відомостях про роботу під № НОМЕР_8 про прийняття на посаду касира ДКП «Поиск» 24.02.1999 наказ про прийняття на роботу №4 від 24.02.1999, як одній і тій самій особі.

Заявником при подачі заяви до суду сплачено судовий збір у повному обсязі та виражено бажання залишити його за собою, тож суд вважає вірним витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Керуючись статтями 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документа, де заінтересованою особою є Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України, задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності заявниці ОСОБА_1 свідоцтва про одруження НОМЕР_4 виданого повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області від 07 липня 1999 року, на ім`я ОСОБА_1 .

Встановити факт належності заявниці ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_6 заведеної на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (заповненої на російській мові) з виправленнями у відомостях про роботу під №4 про прийняття на посаду касира Державного колективного підприємства «Поиск» 24.02.1999 року, наказ про прийняття на роботу №4 від 24.02.1999 року.

Витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІН: НОМЕР_11 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України, місце розташування: вул. Театральна, буд. 17, смт Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Суддя: О. А. Караул