У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"10" грудня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право і порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту позову вбачається, що необхідно визначити частку померлого у спільному майні подружжя, яка буде об`єктом спадкування.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тому необхідно зазначити, чи зверталася позивач до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону, які результати розгляду заяви та чим це підтверджується.

Також необхідно зазначити, чим підтверджується право спільної сумісної власності подружжя на спірне майно.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що предмет позову, тобто певна правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви. За результатами розгляду позовної заяви, яка викладена у поточній редакції, рішення суду, якщо позов буде задоволено, не буде відповідати частині 5 статті 265 ЦПК України.

Суд позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, їх формулювання, в тому числі текстуальне, тому позивач повинен самостійно визначитись у позовній заяві з позовними вимогами та їх формулюванням у відповідності до обраного чи встановленого законом способу захисту.

Тому позивачу слід викласти зміст позовних вимог із зазначенням способу захисту прав позивача, що відповідає вимогам закону та установленій судовій практиці.

Також, згідно з вимогами п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Вказуючи на належність засвідчення копії, суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Додані до заяви документи, всупереч встановленим вимогам законодавством вимогам неналежним чином засвідчені, а відтак, не можуть підтверджувати дійсні факти, зафіксовані в їх оригіналах, що нівелює їх доказову силу.

Тому з урахуванням викладеного позивачу необхідно надати належним чином засвідчені копії документів доданих до позовної заяви та зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Зі змісту позовної заяви вбачається що спадкоємцем померлого є також малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частина друга ст. 47 ЦПК України надає можливість неповнолітнім особам віком від 14 до 18 років особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою ст.18 Сімейного кодексу України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Частиною четвертою ст. 152 Сімейного кодексу України визначено право дитини на звернення за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла 14 років.

Частиною четвертою ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що дитина вправі особисто звернутися до органу опіки та піклування, служби у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, інших уповноважених органів за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Тому необхідно залучити в якості третьої особи орган опіки та піклування, служби у справах дітей відповідного району.

Також у матеріалах справи відсутні відомості стосовно інших спадкоємців щодо майна померлого ОСОБА_5 .

Тому позивачу необхідно у разі порушення прав цих осіб залучити їх до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, суд зазначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі неможливості особисто отримати відомості відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи вправі подати відповідне клопотання про витребування та підтвердження неможливості отримати необхідну інформацію.

З урахуванням викладеного, суд роз`яснює право подання до суду клопотання про витребування спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 .

Також, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Всупереч абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів.

Тому позивачу необхідно додати доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів, а також іншим особам, у випадку їх залучення до участі у справі.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 460 800 грн однак не долучено до матеріалів справи докази сплати судового збору у розмірі 4 608 грн (460 800 грн * 1 %).

Тому позивачу необхідно долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору у розмірі 4 608 грн.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Арапіна