Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1796/24
Провадження по справі № 2/514/602/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.,

за участю секретаря судового засідання - Мельниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Бессарабське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи (з дня пред`явлення позову) і до досягнення ОСОБА_1 , 23 (двадцяти трьох) річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком, на даний час позивач ОСОБА_1 навчається на третьому курсі Білгород-Дністровського морського рибопромислового фахового коледжу м. Білгород-Дністровський, Одеської області, за денною формою навчання, на бюджетній основі, що підтверджеється довідкою за №262 від 20.09.2024 року. Мати позивача не в змозі самостійно повноцінно утримувати його. Батько офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток і може прийняти участь у відповідному матеріальному забезпеченні. Позивач з батьком не дійшли згоди щодо надання ним добровільної матеріальної допомоги, що є підставою звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

25.11.2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 відповідно до якого, просив взяти до уваги, що 29 червня 2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 . Від данного шлюбу в них народилося двоє дітей. Діти перебувають на його утриманні. Відповідач працює співробітником відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області та отримає заробітню плату. Крім того, 26 липня 2024 року між АТ "Сенс Банк" та ним ОСОБА_2 , було укладено Договір Іпотеки №810000126-1, предметом якого є надання йому кредитних коштів в розмірі 659 200 гривень на придбання нерухомого майна, на виконання якого він щомісячно сплачує кошти в розмірі від 4000 гривень до 8000 гривень. Враховуючи наведене, а саме розмір його доходу, наявність на утриманні малолітніх дітей та невиконаного кредитного зобов`язання, просив позовні вимоги задовільнити частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_1 на період його навчання в розмірі 4000 гривень, щомісячно з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років. Крім того, до суду надійшло клопотання відповідно до якого, просить стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_1 на період його навчання в розмірі 4000 гривень, щомісячно з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років. Просить розглянути справу без його участі.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися. На Електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Просять задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, просив розглядати справу без його участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 02 березня 2011 року було розірвано (що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу).

Згідно довідки Білгород-Дністровського морського рибопромислового фахового коледжу 02.09.2024 №262 видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно є студентом денної форми навчання Білгород-Дністровського рибопромислового фахового коледжу 3 курсу по теперішній час. Навчання закінчує 01.07.2025 року (а.с.8).

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мipoю обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України).

Так, згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За положеннями ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При цьому, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 навчається у Білгород-Дністровському морському рибопромисловому фаховому коледжі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою.

Водночас, визначаючи розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує, що останній має на утриманні двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, грошові зобов`язання та з його доходу проводяться відрахування на кредитні зобов`язання, а тому вважає обґрунтованими доводи, викладені у відзиві, що відповідач не має можливості сплачувати позивачу аліменти у вигляді 1/4 частки з його доходів.

Суд, враховуючи позиції сторін та беручи до уваги наявні у справі докази та часткове визнання позову відповідачем, розглядає справу в найвищих інтересах позивача у справі, та приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 08.11.2024 року (з дня пред`явлення позову) і до досягнення ОСОБА_1 , 23 років, і до припинення навчання.

Частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 гривень, оскільки позов подано до суду 08.11.2024 року.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 128, 258, 259, 263 -265, 280, 351-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 182, 199, 200 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 08.11.2024 року (з дня пред`явлення позову) і до досягнення ОСОБА_1 , 23 -х років, і до припинення дитиною навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.А. Кравченко