Справа №351/1940/23
Номер провадження №2/351/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Фармуги Василя Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини біля батька, суд

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Фармуга В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, третя особа Орган опіки та піклування Снятинської міської ради із вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09 вересня 1999 року сторони по справі зареєстрували шлюб, про що Прутівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , а/з № 1.

Представник позивачки зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим по причині розбіжностей в поглядах на життєві цінності та втратою поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Непорозуміння та сварки, втрачені почуття любові та кохання є основною причиною, щодо розірвання шлюбу та аргументом того, що примирення неможливе, а тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Сторони по справі тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного сімейного бюджету. Крім того, відповідачка готується виїхати за межі України та залишити їхню малолітню доньку ОСОБА_4 проживати з позивачем.

На підставі наведеного адвокат Фармуга В.С., який діє в інтересах позивача просить ухвалити рішення, яким шлюб між сторонами розірвати та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити в повному обсязі, справу розглядати без участі сторони позивача та її представника.

Відповідачка через канцелярію суду Вх.№1780 від 07.11.2023 подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі проти позову не заперечує, розгляд справи проводити у її відсутності.

В судове засідання третя особа Служба у справах дітей Снятинської міської ради свого представника не направила, попередньо надали до суду висновок щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , рішення №344-12/2023 від 27.10.2023 та просили суд розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при винесенні рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

За наявності у справі достатніх доказів, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.1999 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Прутівській сільській раді, а/з №3.

Однак, одруження з відповідачкою виявилося невдалим, по причині розбіжностей в поглядах на життєві цінності та втратою поваги один до одного, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали непорозуміння та сварки, втрачені почуття любові та кохання, подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу подавши до суду зустрічний позов з аналогічними позовними вимогами.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідачаки тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивач також просить визначити місце проживання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 10.01.2011 р.

Відповідно до довідки №475 від 07.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом проживають у АДРЕСА_1 .

Згідно висновку Служби у справах дітей встановлено, що ОСОБА_3 , 04.01.2011 року проживає біля батька ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у своїй письмовій заяві зазначила, що через постійні сварки має намір виїхати з дочкою за кордон, задля фінансової можливості повноцінного забезпечення потреб дитини.

Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла такого рівня розвитку, що може сама висловити свою думку, то 20.09.2023 року №Т-99/01-16 в письмовому вигляді звернулась до Служби у справах дітей із бажанням проживати біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому не хоче виїжджати за межі України, міняти школу та залишати друзів.

Суд зазначає, що проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивачк займається вихованням малолітньої ОСОБА_3 , піклується про неї має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої дитини з батьком, яка фактично проживаю з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребуює постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування за дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявленої позовної вимоги.

Керуючись ст.ст.19,78,81,82,89,206,263-265,274,279 ЦПК України, ст.ст.105,112,114-115 СК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 09 вересня 1999 року Прутівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис за №3 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО