Справа № 288/669/24
Провадження № 2/288/261/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Корнинської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

За життя померлою було складено заповіт, посвідчений 13 серпня 2019 року секретарем Корнинської селищної ради за реєстром № 50, за умовами якого все належне на день смерті майно ОСОБА_2 заповіла позивачу.

Позивач спадщину прийняла подавши до нотаріальної контори заяву, у визначений ст. 1270 ЦК України, строк.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , ввійшла 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташований у АДРЕСА_1 .

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказану вище нерухомість позивач звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову через відсутність реєстрації права власності на вищевказану нерухомість.

В зв`язку з відсутністю погосподарського обліку та неможливості отримати у Корнинській селищній раді виписки із господарської книги, неможливо провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 1992 року, посвідченого секретарем Корнинської селищної ради за реєстром № 586, ОСОБА_2 , за життя придбала 31/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_2 .

Проте, придбавши вказану нерухомість, за життя не зареєструвала право власності на неї.

Крім того, у вказаному договорі купівлі-продажу було допущено помилку, так як будинок АДРЕСА_1 , не поділений на квартири, а має дві частини кожна з яких має окремий відокремлений вхід, що підтверджується довідкою № 1250 виданою 09.10.2023 року КП «Бердичівське МБТІ», з якої вбачається, що право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , не зареєстровано, а власником іншої 1/2 частини вищевказаного будинку являється ОСОБА_3 .

За даними технічного паспорту, виготовленого 09.10.2023 року КП «Бердичівське МБТІ», роки побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами- 1972-1991.

Відповідно до довідки № 275, виданої 29.02.2024 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради, ОСОБА_2 дійсно належить 1/2 частка житлового будинку у АДРЕСА_1 .

Згідно висновку про вартість об`єкту оцінки, складеного 15.02.2024 року ТОВ «Партнерс-Екс», ринкова вартість об`єкта нерухомості становить 84458,00 гривень.

Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу проводити без її участі.

Представник відповідача Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву № 347/02-23 від 25.03.2024 року, в якій просить розгляд вказаної справи проводити без участі їх представника, не заперечують у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 січня 2023 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 4 /а.с. 7/.

Відповідно до Заповіту, посвідченого 13 серпня 2019 року секретарем Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 заповіла все своє майно своїй онучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 50 /а.с. 8/.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 28 березня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець: ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер Спадкової справи у нотаріуса: 75/2023 /а.с. 9/.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 листопада 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області складено запис № 3 /а.с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 вересня 1966 року Корнинським селищним бюро ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , запис за № 56 /а.с. 11/.

Згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 24 липня 1992 року секретарем виконкому Корнинської селищної ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_7 по дорученню Корнинського цукро-комбінату продала, а ОСОБА_2 купила 31/100 частину жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 /а.с. 12/.

Довідкою № 254 від 28 лютого 2023 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області визначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Самгородок, Козятинського району, Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно до дня її смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживала до дня смерті у АДРЕСА_3 , одиноко /а.с. 13/.

Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого 09 жовтня 2023 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником вказана ОСОБА_1 , найменування об`єкта нерухомого майна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, адреса об`єкта АДРЕСА_1 . Інвентаризаційна справа № 1596 /а.с. 14-16/.

Як вбачається з довідки № 1250 від 09 жовтня 2023 року, виданої КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, станом на 31.12.2012 року згідно наявних даних паперових носіїв за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 1/2 ідеальних частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Попільнянською державною нотаріальною конторою 03.09.2008 року № 2772; 1/2 ідеальних частин житлового будинку не зареєстровано. Інвентаризаційна справа № 1596, книга № 8, реєстраційний номер 1515 /а.с. 17/.

Довідкою № 275 від 29 лютого 2024 року, виданої Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, передбачено, що ОСОБА_2 належала 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 18/.

Згідно Звіту про оцінку майна та Висновку про вартість об`єкта оцінки від 15 лютого 2024 року, виданих ТОВ «Партнерс Екс», ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 15.02.2024 року, а саме: 1/2 ідеальної частини житлового будинку, загальною площею 245,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 84458 гривень /а.с. 19-20/.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 85/02-14 від 12 березня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у оформлені спадкових прав і у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , так як у матеріалах спадкової справи відсутні, а спадкоємцями не надано документів, що посвідчують право власності померлої на вищевказаний об`єкт нерухомості /а.с. 23/.

Як вбачається з довідки № 84/02-14 від 12 березня 2024 року, виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем за заповітом на все її майно є її внучка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син померлої, відмовився від прийняття обов`язкової частки у спадщині, про що свідчить його письмова заява. Заяви будь-яких інших спадкоємців не надходили. Спадкова справа № 75/2023 /а.с. 24/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 182, частинами 1, 2 статті 331 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з частин 1, 2 статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник