Провадження № 2/161/4549/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ГУНП у Волинській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про втрату права користування службовим житлом, виселення та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вищевказаною позовною.

Свій позов мотивує тим, що на балансі ГУНП у Волинській області перебуває службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №343417068 від 18.08.2023).

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, відповідно до якої утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Національної поліції - Головне управління Національної поліції у Волинській області та ліквідовано як юридичну особу публічного права Управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області. Звертає увагу суду, що відповідно до зазначених вище нормативно-правових актів України Головне управління Національної поліції у Волинській області не є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області.

В зв`язку з цим, службовий гуртожиток що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України переданий до сфери управління Національної поліції України.

Управлінням матеріально-технічного забезпечення та логістики ГУНП в області надіслано на розгляд начальника ГУНП у Волинській області доповідну записку від 12.07.2024 №3466-2024 «Про впорядкування обліку осіб, зареєстрованих у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 ».

В ході проведення моніторингу списку осіб, які на даний час зареєстровані в службовому гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що серед таких перебуває ОСОБА_1 (дата реєстрації - 11.02.1997), ОСОБА_2 (дата реєстрації - 27.02.2001) та ОСОБА_3 (дата реєстрації - 28.01.2003).

Згідно доповідної записки УЛМТЗ ГУНП у Волинській області від 12.07.2024 №3466-2024 «Про впорядкування обліку осіб, зареєстрованих у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 » Головним управлінням Національної поліції у Волинській області та органами місцевого самоврядування спеціальні оредери на користування житловою площею в гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 не видавались.

Згідно відповіді Управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області від 05.10.2023 № 2591/12/01/3-2023 відомо, що в архівному секторі ВРТЗІ ГУНП у Волинській області особові справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутні, що свідчить про те, що вищевказані особи у трудових відносинах із УМВС України у Волинській області не перебували.

Оскільки на даний час службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 343417068 від 18.08.2023) перебуває на балансі ГУНП у Волинській області (в оперативному управлінні) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вказаною установою у трудових відносинах не перебували, у останніх відсутні підстави для користування житловою площею у вказаному гуртожитку.

Листом департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 12.03.2024 року № 33-19/544 ГУНП у Волинській області було надано відповідь (на лист від 19.02.2024 № 345/05/31-2024) про те, що відомості Реєстру Луцької міської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання осіб, за вказаною в листі адресою, а саме: АДРЕСА_1 відповідають відомостям, зазначеним у Списку та відмінностей не виявлено.

Враховуючи наведене, просить суд: визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_2 ; зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання кімнати із кімнати АДРЕСА_2 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а. с. 25).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалась відповідачам за вихідним № 79001/2024 від 04.10.2024 року, 86344/2024 від 30.10.2024 року, (а. с.27,39,)

Однак, до суду повернувся конверт із відміткою ДП «Укрпошта» про причини невручення за закінченням терміну зберігання (а.с. 2833,43-45).

Відзив на позов відповідачами, у визначений в ухвалі суду термін, не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи, але не подали письмового відзиву, та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 127, 128 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498 (далі Положення № 498), на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера.

Відповідно до п. 7 Положення № 498, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності виключно за договором найму житлового приміщення, укладеним на підставі ордера.

Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Судом встановлено, що в оперативному управлінні ГУНП у Волинській області перебуває службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №343417068 від 18.08.2023) (а.с.4).

ОСОБА_1 (дата реєстрації - 11.02.1997), ОСОБА_2 (дата реєстрації - 27.02.2001) та ОСОБА_3 (дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які є відповідачами по справі, по даний час зареєстровані в службовому гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Оскільки на даний час службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 343417068 від 18.08.2023) перебуває на балансі ГУНП у Волинській області (в оперативному управлінні) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вказаною установою у трудових відносинах не перебували, у останніх відсутні підстави для користування житловою площею у вказаному гуртожитку.

Листом департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 12.03.2024 року № 33-19/544 ГУНП у Волинській області було надано відповідь (на лист від 19.02.2024 № 345/05/31-2024) про те, що відомості Реєстру Луцької міської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання осіб, за вказаною в листі адресою, а саме: АДРЕСА_1 відповідають відомостям, зазначеним у списку та відмінностей не виявлено (а.с.5-6).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно доповідної записки УЛМТЗ ГУНП у Волинській області від 12.07.2024 року №3466-2024 «Про впорядкування обліку осіб, зареєстрованих у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 » Головним управлінням Національної поліції у Волинській області та органами місцевого самоврядування спеціальні ордери на користування житловою площею в гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 не видавались.

Згідно відповіді Управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області від 05.10.2023 № 2591/12/01/3-2023 відомо, що в архівному секторі ВРТЗІ ГУНП у Волинській області особові справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутні, що свідчить про те, що вищевказані особи у трудових відносинах із УМВС України у Волинській області не перебували (а.с.7-10).

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а саме що відсутні достовірні відомості, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дійсності перебували в трудових відносинах з УМВС України у Волинській області, та зайняли житлове приміщення кімнату № НОМЕР_1 у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордера та на законних підставах в порядку, передбаченому ст.ст. 127, 128 ЖК України, відповідно, у публічно-правових відносинах з УМВС України у Волинській області та ГУНП у Волинській області відповідачі не перебували та не перебувають.

В своїй постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, Велика Палата ВС пояснила, що принцип jura novit curia зобов`язує суд самостійно перевірити доводи сторін під час розгляду справи.

З`ясувавши, що сторона чи інший учасник процесу, обґрунтовуючи свої вимоги або заперечення, послались на неналежні норми права, суд самостійно кваліфікує? спірні відносини та прийняти рішення на основі правильних норм матеріального і процесуального права, тобто застосовує положення, які дійсно регулюють відповідні ?правовідносини.

Окремо було зазначено, що «самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність застосування до виниклих правовідносин положень саме статті 391 ЦК України, згідно яких ГУНП у Волинській області як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном - кімнатою АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 9084,00 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265, 280 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ГУНП у Волинській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про втрату права користування службовим житлом, виселення та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2 .

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_2 .

Зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання кімнати АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (солідарно) на користь ГУНП у Волинській області судовий збір в розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ГУНП у Волинській області адреса місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка,буд.11 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст рішення складений 19 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова