ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3415/24 Справа № 204/8570/22 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі № 204/8570/22 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовчук Олег Юліанович, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовчук О.Ю., звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, в якій просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі № 204/8570/23 за нововиявленими обставинами та призначити до нового розгляду справу № 204/8570/23.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовчук О.Ю., посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2023 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року було залишено без змін.

Позивач вважає, що вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки, ухвалюючи рішення від 15 лютого 2023 року по справі № 204/8570/22, суд виходив з того, що ТОВ «НПЛЮС», отримавши від ОСОБА_1 07 серпня 2019 року за квитанцією про надання йому медичних послуг з протезування 5660,00 грн., повністю виконало взяті на себе зобов`язання щодо надання йому послуг з виготовлення протезів верхньої та нижньої щелеп, доручивши цю роботу своєму штатному працівникові ОСОБА_2 , який знаходився на час надання ОСОБА_1 медичних послуг у трудових відносинах з ТОВ «НПЛЮС».

Однак, 01 серпня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0003027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного ставлення до них, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого, за фактом надання ОСОБА_1 медичних послуг 07 серпня 2019 року громадянином ОСОБА_2 , який не був штатним працівником медичного закладу і не мав ліцензії Міністерства охорони здоров`я України на право здійснення приватно - медичної практики, за участю посадових осіб ТОВ «НПЛЮС», тобто групою осіб. У рамках цього кримінального провадження слідчим Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було отримано письмову відповідь на запит слідчого від 03 жовтня 2023 року, згідно з якою за період з 11 серпня 2014 року по дату надання відповіді на запит, повідомлення про укладення трудового договору з громадянином ОСОБА_2 від ТОВ «НПЛЮС» до податкового органу не надавались.

Таким чином позивач вважає, що отримана органом досудового розслідування інформація є нововиявленими обставинами, які свідчать про наступне: ТОВ «НПЛЮС», отримавши від ОСОБА_1 оплату медичних послуг, не надало їх працею своїх штатних працівників; медичні послуги надавались особою, яка не знаходилась з ТОВ «НПЛЮС» у трудових відносинах; медичні послуги надавались громадянином ОСОБА_2 , який не мав трудових відносин з ТОВ «НПЛЮС» та не мав законних прав на здійснення підприємницької діяльності з надання медичних послуг.

Позивач також відзначає, що, не беручи до уваги наявність або відсутність у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, є очевидним той факт, що відповідач - ТОВ «НПЛЮС», отримавши від ОСОБА_1 оплату за надання медичних послуг, не надало ці послуги, тобто не виконало своїх договірних зобов`язань і порушило права споживача цих послуг. Про ці обставини, які існували на час розгляду справи № 204/8570/22 і прийняття 15 лютого 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення у цій справі, ані позивачу, ані суду відомо не було, але вони є істотними для справи, тому позивач вважає їх нововиявленими у справі № 204/8570/22, які мають істотне значення для перегляду рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року, позивач ОСОБА_1 подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі № 204/8570/22 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року, прийшов до висновку про те, що отримання від ГУ ДПС у Дніпропетровській області листа від 03 жовтня 2023 року, яким підтверджується факт ненадходження від ТОВ «НПЛЮС» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області за період з 11 серпня 2014 року по теперішній час повідомлення про укладення трудового договору з гр. ОСОБА_2 не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Позивач зазначає, що при розгляді справи № 204/8570/22 по суті суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання щодо витребування від ГУ ДПС у Дніпропетровській області за період з 11 серпня 2014 року по теперішній час повідомлення про укладення трудового договору з ОСОБА_2 , наголосивши про те, що такі докази не стосуються предмету доказування, зазначивши у судовому рішенні про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо надання позивачеві неякісних медичних послуг. Позивач вважає, що саме такі обставини, про які він заявляє у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, мають істотне значення для вирішення справи № 204/8570/22, враховуючи, що судом у тій справі встановлено відсутність належних та допустимих доказів, що ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ТОВ «НПЛЮС».

Також суд у тій справі двічі відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів того, що ОСОБА_2 на момент надання позивачу медичних послуг у 2019 році перебував у трудових відносинах з ТОВ «НПЛЮС», що вплинуло потім на результат розгляду справи та встановлення факту у рішенні суду від 15 лютого 2023 року відсутності доказів неперебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «НПЛЮС», якому ОСОБА_1 сплатив за медичні послуги.

Зазначене свідчить, на думку заявника, про те, що ані ОСОБА_1 , ані суду не були відомі факти, які зазначені у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, та саме такі обставини є нововиявленими для справи № 204/8570/22, чому суд першої інстанції у даній справі уваги не надав.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року витребувано цивільну справу № 204/8570/22 у суду першої інстанції.

23 лютого 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, після усунення 01 березня 2024 року ОСОБА_1 недоліків, визначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року року, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Копію ухвали направлено сторонам у справі засобами поштового зв`язку 06 березня 2024 року (том № 2, а.с.83).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду в загальному порядку на 10 квітня 2024 року о 15 год. 30 хв.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду сторонам направлено поштою 22 березня 2024 року та до електронних кабінетів учасників справи того ж дня, які є доставленими 22 березня 2024 року (том № 2, а.с.86).

Відповідачі ОСОБА_2 та ТОВ «НПЛЮС», своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в Єдиному Контакт-центрі судової влади України (а.с. 89).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10 квітня 2024 року представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 86 зв.).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року по справі № 204/8570/22 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року було залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи ані позивачу, ані суду не було відомо, чи був ОСОБА_2 штатним працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС», а тому інформація про те, що до податкового органу не надходила інформація про укладення трудового договору між ТОВ «НПЛЮС» і ОСОБА_2 є нововиявленими обставинами, які мають суттєве значення для справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на існування вказаного факту ОСОБА_1 посилався ще у поданій позовній заяві, та просив витребувати вказану інформацію від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Однак, ухвалою суду від 27 грудня 2022 року по справі № 204/8570/22 ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з неналежністю доказів до предмета доказування.

Крім того, вказаному факту було надано оцінку у рішенні суду від 15 лютого 2023 року, у мотивувальній частині якого було зазначено: «Таким чином, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів щодо надання позивачу неякісних медичних послуг, під час розгляду справи не встановлено і правових підстав для відшкодування позивачу вартості наданих послуг у розмірі 5660,00 грн. При цьому, без доведеності факту надання позивачу неякісних медичних послуг та завдання шкоди передчасним є і вирішення питання про те, з кого слід стягувати вартість наданих послуг та суму завданої шкоди. Суд вважає безпідставними та недоведеним належними, допустимими та достатніми доказами посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ТОВ «НПЛЮС». З цих же міркувань суд не вбачав підстав для задоволення заявлених позивачем клопотань по витребування доказів, оскільки докази, які просив витребувати позивач, не відносяться до предмета доказування по даній справі та не можуть переконливо свідчити про відсутність між відповідачами трудових правовідносин».

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини не є тотожними поняттями, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що письмові документи, надані позивачем до суду в якості доказів існування нововиявлених обставин, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, а по суті є новими доказами, які надані з метою їх переоцінки.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 і здоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 15 квітня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна