У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

20.11.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про закриття провадження у справі. Подану заяву обґрунтовує тим, що провадження у даній справі підлягає закриттю, як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне:

- 09.11.2022 року між ТОВ «Молочарня» та ТОВ «Метропол» був укладений договір про надання послуг. Відповідно до умов даного договору виконавець надає замовнику послуги із закупівлі матеріалів та виконання робіт з облаштування наливних епоксидних підлог в приміщенні. На виконання вимог договору ТОВ «Молочарня» в особі ОСОБА_2 сплатило ТОВ «Метропол» в особі ОСОБА_3 аванс в сумі 4000,00 євро, та 2500,00 доларів США на закупку необхідних матеріалів. Вищевказані кошти були внесені на баланс товариства і витрачені на закупівлю матеріалів, необхідних для облаштування епоксидних підлог, про що свідчать наявні в матеріалах справи прибуткові та видаткові касові ордери. Зазначає, що все вищезазначене прямо свідчить, що між ТОВ «Молочарня» та ТОВ «Метропол» в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли господарські правовідносини, з приводу надання певних послуг облаштування епоксидних підлог.

Зазначає,що позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою про стягнення безпідставно набутих коштів. Натомість, позивач у тексті позовної заяви не вказав,що між сторонами існували та існують на даний час господарські взаємовідносини. Відповідно до вимог чинного законодавства спори між суб`єктами господарювання повинні вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Вказала на правовий висновок викладений у постанові від 26 червня 2018 року у справі №910/9072/17, у якій суд дійшов до висновку, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявної правової підстави, їх не може бути витребувано відновідно до положень як безпіставне збагачення. У цьому разі договірний характер виключає можливість застосування до них положень.

З посиланням на викладене представник відповідача вважає, що позивач звернувся з порушенням правил підсудності,та просить суд закрити провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні заяву про закриття провадження у справі підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у клопотанні. Наголосила на тому, що сторони по справі, виступаючи як представники товариств уклали договір про надання послуг, що свідчить про існування між сторонами господарських взаємовідносин. Наголосила на тому, що кошти отримані ТОВ "Метропол" від представника ТОВ "Молочарня" отримані за достатньої правової підстави - а саме на виконання умов договору від 09.11.2022 року. Вказане виключає можливість засттосування до правовідносин норм ст. 1212 ЦК України, так як між сторонами наявні договірні відносини.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, заслухавши доводи представника відповідача, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства -цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції Україн ипринципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Так, реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч.1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За приписами п.1, 15 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Матеріалами справи встановлено, що 09.11.2022 року між замовником ТОВ «Молочарня» та виконавцем ТОВ «Метропол» в особі директора Вінер Едуарда Йосиповича було укладено договір про надання послуг на закупівлю матеріалів та виконання робіт по облаштуванню наливних епоксидних підлог в приміщенні.

З Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «Метропол» є юридичною особою. Основні види економічної діяльності: оптова торгівля хімічними продуктами (основний) та інші види діяльності. Керівником ТОВ «Метропол» є ОСОБА_3 .

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Метропол» була надана комерційна пропозиція по наданню послуг для ТОВ «Молочарня» з облаштування наливної системи епоксидних підлог чіпсами, яка була погоджена сторонами ТОВ «Метропол» в особі представника ФОП Вінер Е.Й. та представником ТОВ «Молочарня», про що наявні підписи сторін.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати Касаційного цивільного Суду від 04.02.2021 року справа № 643/696/20 (провадження № 61-15849св20), під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Судом встановлено, що договір між сторонами укладений між юридичними особами та спрямований для здійснення господарської , зокрема підприємницької діяльності , що відповідає видам діяльності ТОВ «Метропол».

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва-підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

За таких обставин суд дійшов висновку, що правовідносини , які виникли між сторонами у справі при зверненні за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу є господарськими.

З урахуванням наведених норм процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З урахуванням наведеного, враховуючи суть спору, заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про неможливість вирішення цього спору у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про закриття провадження у справі слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При цьому, позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист шляхом звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 268 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 поданою в особі представника - адвоката Ільницького Михайла Петровича до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що даний позов належить до юрисдикції Господарського суду Закарпатської області. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України. Учасники справи: Позивач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); Відповідач: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 );

Дата складання повного тексту ухвали 28.06.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца