Єдиний унікальний номер 341/2511/24
Номер провадження 2/341/835/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на самочинне будівництво в порядку спадкування,

встановив:

19.12.2024 позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Підлуський В. Д. звернулась з позовом про визнання за нею майнових прав забудовника-спадкодавця ОСОБА_3 як таких, що входять до складу спадщини, в зв`язку з чим визнати за нею право власності на самочинне будівництво частки від загальної площі самочинного будівництва в порядку спадкування за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суд, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали позову, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Проте позивачем не подано доказів звернення до компетентних органів з питань узаконення самочинного будівництва та не подано доказів неможливості вирішення питання в адміністративному порядку.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації з посиланням на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків.

Наведене узгоджується із роз`ясненнями постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6.

Набуття права власності на самочинно збудоване майно врегульоване статтею 376 ЦК України, за вимогами якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання за нею права власності на самочинно збудоване майно, не долучила до позову доказів дотримання при будівництві санітарних, протипожежних вимог самочинно збудованого майна чи непорушення при самочинному будівництві прав інших осіб.

Крім того, відсутні дані щодо року будівництва самочинного майна.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно . Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила(здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Поряд з тим, позивачем до позовної заяви не долучено документів, з яких можна встановити правовий режим земельної ділянки за вищевказаною адресою, на якій розміщене самочинне будівництво, її власника та/або користувача, що позбавляє суд перевірити належність відповідача у справі.

Не зазначено позивачем і щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України не містить позов і відомостей про відомі адреси електронної пошти відповідача та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Відповідно до приписів ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з правилами частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА