УХВАЛА

24 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 759/23588/23

провадження № 61-16158ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «АНТОНОВ» на постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АНТОНОВ»

про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «АНТОНОВ» (далі - ДП «АНТОНОВ»), правонаступником якого

є Акціонерне товариство «АНТОНОВ» (далі- АТ «АНТОНОВ»), мотивуючи його тим, що з 13 січня 2011 року перебував у трудових правовідносинах із АТ «АНТОНОВ»

та працював на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів, підрозділ № 288, табельний номер 10035.

Вказував, що 08 травня 2023 року роботодавцем видано наказ № 4665к про його наступне вивільнення, однак його з цим наказом не ознайомлено. 10 липня

2023 року його звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, проте з указаним наказом він ознайомився через свого представника лише у листопаді 2023 року.

Вважав своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки його не було попереджено про наступне вивільнення, не ознайомлено з усіма наявними вакантними посадами

на підприємстві та порушено пріоритетне право на залишення на посаді. Також вказував, що відповідачем йому так і не повернуто трудову книжку.

Зазначав, що внаслідок протиправних дій відповідача, він зазнав моральних страждань, дії, вчинені підприємством, призвели до того, що під час війни

та безробіття він залишився без роботи, без коштів для існування, не надання наказу про звільнення та не повернення трудової книжки унеможливило його працевлаштування на іншій роботі, що призвело до порушення звичайного нормального способу життя, порушення психологічної рівноваги, він зазнав душевних страждань внаслідок незаконного звільнення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд: скасувати наказ № 4392к

про припинення трудового договору від 10 липня 2023 року ДП «АНТОНОВ», яким його звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України; поновити його на роботі з дати звільнення на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів підрозділ № 288 табельний номер 10035; стягнути з підприємства на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення суду про поновлення

на роботі та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ДП «АНТОНОВ» про припинення трудового договору

від 10 липня 2023 року № 4392к, яким звільнено ОСОБА_1 із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів Центру технічного обслуговування повітряних суден (288) АТ «АНТОНОВ» з 11 липня 2023 року.

Стягнуто з АТ «АНТОНОВ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 307 004,40 грн, сума визначена без урахування обов`язкових платежів та зборів.

Стягнуто з АТ «АНТОНОВ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 грудня 2024 року АТ «АНТОНОВ», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року та залишити

в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня

2024 року.

Касаційна скарга на вказане судове рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено

з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року надійшов до електронного кабінету АТ «АНТОНОВ»

29 листопада 2024 року о 03:26 год, що підтверджується доданими до касаційної скарги доказами. Касаційна скарга сформована в підсистемі «Електронний суд»

04 грудня 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга подана до суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанову Київського апеляційного суду

від 23 жовтня 2024 року представник АТ «АНТОНОВ» вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування статтю 49-2 КЗпП України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 759/18035/21, від 09 серпня 2023 року у справі № 759/18249/21, від 27 червня 2018 року у справі

№ 344/2675/15-ц, від 22 квітня 2024 року у справі № 452/1674/22, від 11 вересня 2024 року у справі № 758/2190/23, від 03 листопада 2024 року у справі

№ 387/326/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також у касаційній скарзі міститься посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані

у справі докази).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги міститься клопотання

про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та моральної шкоди до закінчення ї перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що у разі повного або часткового скасування судового рішення у цій справі поворот його виконання буде неможливим. Вважає, що в разі вжиття заходів примусового виконання судового рішення кошти

на рахунку відповідача будуть арештовані, що призведе до повної зупинки діяльності підприємства.

Верховний Суд враховує, що за змістом приписів абзацу другого частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК у клопотанні про зупинення виконання оскаржених судових рішень має бути наведено обґрунтування необхідності такого зупинення.

Проте, в клопотанні про зупинення виконання оскаржених судових рішень достатнє обґрунтування не наведено. Встановлення процесуальним Законом особливостей повороту виконання судового рішення у трудових правовідносинах не може бути автоматичною підставою для зупинення їх виконання.

АТ «АНТОНОВ» в своєму клопотанні обмежилось лише загальним посиланням

на норму Закону. Будь-яких доказів щодо перебування судового рішення

на виконанні, проведення примусового стягнення тощо, до клопотання не додано, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Така відмова не позбавляє АТ «АНТОНОВ» можливості ще раз звернутися до суду

з аналогічним клопотанням за наявності належного обґрунтування (наявністю виданого виконавчого листа, відкритого виконавчого провадження тощо).

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «АНТОНОВ» про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «АНТОНОВ» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 759/23588/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АНТОНОВ» про скасування наказу про звільнення, поновлення

на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та відшкодування моральної шкоди.

Відмовити Акціонерному товариству «АНТОНОВ» у задоволенні клопотання

про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня

2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська