У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

20.12.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій позивач просить суд:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції () 47 195 грн. 25 коп.;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції () майнову шкоду у розмірі 130 000 грн. 00 коп.;

стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог.

08.01.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді ОСОБА_2.

Розпорядженням керівника апарату суду Щерби А. від 18.04.2024 № 1333 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/30095/23, провадження № 2/760/5281/24, у зв`язку з неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_2., у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.03.2024 № 797/0/15-24.

18.04.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва та справу слід направити для розгляду за підсудністю, з огляду на наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Так, за правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, з метою визначення адреси місця реєстрації відповідача у даній справі, судом було здійснено запит до ДМС України та Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді № 111753354 від 02.05.2024, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - такої людини не знайдено.

При цьому, згідно відповіді № 660606 від 25.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.04.2009 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана адреса місця реєстрації відповідача також підтверджується листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації № 6.2-1844/6-24 від 21.02.2024, який надійшов на адресу суду 28.02.2024 та зареєстрований за Вхід. №14494.

Вказана адреса територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва. Будь-які інші відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

Таким чином, встановлено, що місце проживання відповідача у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстроване на території Солом`янського району м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що місцезнаходження відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» () є: 04107, м. Київ, вул. Загорівська (бувша назва вул. Багговутівська), 17-21.

Вказана адреса за адміністративно-територіальним поділом відноситься до території Шевченківського району м. Києва та належить до юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.11.2021 року, є: м. Київ, вул. Харківське шосе, 123 А, що також знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва та за адміністративно-територіальним поділом відноситься до території Дарницького району м. Києва і належить до юрисдикції (підсудності) Дарницького районного суду м. Києва.

Позивачем не доведено обставин, які б давали підстави для звернення до Солом`янського районного суду м. Києва.

Відтак, вказана цивільна справа не підсудна Соломянському районному суду м. Києва як за загальними правилами підсудності, так і за альтернативними.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За наведеного, враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, а також беручи до уваги відсутність визначених законом підстав для розгляду даної справи Солом`янським районним судом м. Києва, приходжу до висновку, що матеріали справи слід передати у відповідності до вимог, передбачених ч. 1 ст. 27 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача 1, як і первинно було пред"явлено позивачем даний позов.

Адресою реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 .

Тобто справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Черкаського районного суду Черкаської області.

Відтак, враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що на підставі ст. 31 ЦПК України справу необхідно передати на розгляд за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області (адреса: 18015, м. Черкаси, вулиця Гоголя, 316), за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - передати на розгляд за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області (адреса: 18015, м. Черкаси, вулиця Гоголя, 316).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Букіна О.М.