ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3404/24 Справа № 212/4910/23 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79» - адвоката Вако Михайла Юрійовича на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року, ухваленого суддею Дехтою Р.В. у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 09 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79» про відновлення порушеного права на інформацію, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що йому стало відомо, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 не обслуговується попередньою компанією ТОВ «УЮТ 2011» та йому не відомо про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Його як співвласника не сповіщали про створення певного об`єднання.

Просив суд зобов`язати відповідача надати для ознайомлення всі протоколи загальних зборів ОСББ, які відбулися від дня створення та надати можливість роботи виписки, копії або фотографування, а також надати для ознайомлення всі фінансові звіти об`єднання від дня створення та надати можливість робити виписки, копії або фотографування.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79» про відновлення порушеного права на інформацію, зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю.

Зобов`язано Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79», ідентифікаційний код юридичної особи, 44542651 надати ОСОБА_1 для ознайомлення протоколи установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі.

Зобов`язано Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79», ідентифікаційний код юридичної особи, 44542651 надати ОСОБА_1 для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Представник відповідача ОСББ «КОМФОРТ 79» - адвокат Вако М.Ю. в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що позивач заявляв позов до голови ОСББ «КОМФОРТ 79» Тощева І.О., а не до Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79». Клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем матеріали справи не містять, ухвала суду про заміну неналежного відповідача належним відповідачем не вручалася ОСББ «КОМФОРТ 79».

Представник відповідача вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 , доповнив їх. Окрім того представник відповідача вказує, що позивачем не надано суду доказів, що він є власником квартири АДРЕСА_2 .

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_2 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Губичу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, позивача ОСОБА_1 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги сторони відповідача, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Встановлено, що Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79», ідентифікаційний код юридичної особи 44542651, зареєстровано 28 грудня 2021 року, та створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , що не заперечується сторонами по справі.

Встановлено, що позивач неодноразово зверталася до відповідача з питання надання певної інформації та ознайомлення з певними документами створення та діяльності відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив, з того, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , а відповідач Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79»», здійснює управління, утримання і використання спільного майна власників приміщень будинку АДРЕСА_4 , тому позивач має право на ознайомлення з документами Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79».

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_2 , викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Права і свободи людини и громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (стаття 55 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями частини першої статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Разом з тим, зазначений перелік способів захисту не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п.10 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Порядок створення, діяльності та взаємовідносин власника житла у багатоквартирному будинку та діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, регулюється Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Стаття 14 Закону встановлює, що співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (провадження №14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі №925/642/19 (провадження №12-84 гс 20).

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з метою отримання публічної інформації звертався із запитами до голови ОСББ «КОМФОРТ 79» ОСОБА_3 , а саме: 30.05.2022; 20.07.2022; 03.10.2022; 05.10.2022; 26.10.2022, які надсилались позивачем і засобами поштового зв`язку так і на електронну адресу ОСББ «КОМФОРТ 79», проте жодної відповіді від голови ОСББ ОСОБА_3 на свої запити позивачем отримано не було.

У запитах, позивач, як співвласник багатоквартирного будинку просив голову ОСББ ОСОБА_3 надати йому копію протоколу установчих зборів ОСББ «Комфорт 79» або витяг з протоколу; витяг з протоколу за результатами голосування по порядку денному (кожному пункту окремо), де міститься його підпис; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ОСББ «Комфорт 79»; докази про направлення спеціального повідомлення про проведення установчих зборів або вручення ОСОБА_1 під його підпис.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не отримав на свої запити жодної відповіді від голови ОСББ «Комфорт 79».

Також матеріали справи містять копію Договору міни квартири на житловий будидинок від 28 жовтня 1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Литвин Є.Б. (зареєстровано в реєстрі за №4-11734), яким встановлено, що попередні власники квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обміняли належну їм 3-х кімнатну квартиру на належний ОСОБА_1 житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_5 (а.с.24).

Квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві власності в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 16.11.1994 та внесено в реєстрову книгу за №39н стр.-639 запис-639 (а.с.24- зворот). В технічний паспорт квартири внесено відомості про нового власника ОСОБА_1 (а.с.25).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, наявними у справі доказами наданими позивачем доведено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , тому у цій частині доводи сторони відповідача колегія суддів відхиляє.

У частині першій та пунктах 4, 5 частини першої статті 177 ЦПК України в чинній редакції передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Позивач, звертаючись з позовом до суду просив суд зобов`язати відповідача надати для ознайомлення всі протоколи загальних зборів ОСББ, які відбулися від дня створення та надати можливість роботи виписки, копії або фотографування, а також надати для ознайомлення всі фінансові звіти об`єднання від дня створення та надати можливість робити виписки, копії або фотографування.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 та доповнив їх, оскільки резолютивна частина рішення викладена судом у відповідності до положень статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно якої співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем у справі позивач зазначив Голову ОСББ «Комфорт 79» без зазначення прізвища, тобто позовні вимоги не стосуються безпосередньо прав та обов`язків голови ОСББ, а стосуються прав та обов`язків юридичної особи ОСББ «Комфорт 79», а відтак належним відповідачем по справі є юридична особа ОСББ «Комфорт 79», щодо якої і було розглянуто позов.

Отже, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчиняти дії, які від нього вимагає положення п.п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.175 ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, позивач самостійно визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Однак суд як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п.4 ч.2 ст.197 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 51 ЦПК України).

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Матеріали справи не містять ухвали про заміну неналежного відповідача Голови ОСББ «Комфорт 79» на юридичну особу ОСББ «Комфорт 79», проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що належним відповідачем по справі є юридична особа, а не її голова, тому і у цій частині доводи представника відповідача колегія суддів вважає необґрунтованими та звертає увагу на те, що 07.12.2023 представник ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, вказував себе представником ОСББ «Комфорт 79» та зазначав, що позов ОСОБА_1 заявлено до ОСББ «Комфорт 79», а не до голови ОСОБА_3 , ордер на надання правничої допомоги також видано на ОСББ «Комфорт 79» (а.с.60, 70).

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанцій без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника відповідача Об`єднання співласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ 79» - адвоката Вако Михайла Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді