ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 740/2392/22

провадження № 61-3723св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І.,

учасники справи

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Ніжинська міська рада Чернігівської області,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Скрипки А. А., Шарапової О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Просила суд зобов`язати ОСОБА_2 :

усунути перешкоди, що чиняться їй в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом знесення ним дерев`яного та сітчастого паркана і перенесення сараю (позначеного літ. Н площею 32,6 кв. м) та вбиральні (позначеної літ. У площею 1,2 кв. м), розташованих на земельній ділянці на АДРЕСА_1 таким чином, щоб найбільш виступаюча конструкція стін цих будівель знаходилася на відстані не менше, ніж один метр до межі із земельною ділянкою на АДРЕСА_1 ;

відновити межу земельних ділянок № № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, що зафіксовані відповідними замірами при винесенні меж земельної ділянки в натуру, що містяться в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , яка зберігається в Комунальному підприємстві «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі за текстом - КП «Ніжинське МБТІ»).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року у задоволенні клопотань представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про витребування доказів та призначення в справі судової земельно-технічної експертизи відмовлено. Клопотання представника відповідача - ОСОБА_3 задоволено. Провадження у справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі мотивована тим, що між цими ж сторонами про той же предмет і з тих самих підстав вирішено у справі № 740/1884/17, рішення у якій набрало законної сили. Суд вважає помилковими доводи позивачки про те, що цей позов подано з інших підстав, а саме у зв`язку з виявленням нею в інвентарній справі на будинок на АДРЕСА_1 , яка зберігається в КП «Ніжинське МБТІ», початкових замірів при винесенні меж земельної ділянки в натурі. У справі № 740/1884/17 апеляційний суд призначав судові земельно-технічні експертизи, якими констатовано факт відсутності накладення меж належних сторонам земельних ділянок та самовільної побудови відповідачем спірних об`єктів на належній позивачці земельній ділянці; при проведенні експертиз досліджувалися в тому числі інвентарні справи на обидва будинковолодіння.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року скасовано в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельних ділянок НОМЕР_2 і АДРЕСА_1 у натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, зафіксованих в інвентарній справі КП «Ніжинське МБТІ на буд. АДРЕСА_1 , а справу направлено до того ж суду для продовження її розгляду в цій частині.

В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом знесення ним дерев`яного та сітчастого паркана і перенесення сараю (позначеного літ. Н площею 32,6 кв. м) та вбиральні (позначеної літ. У площею 1,2 кв. м), розташованих на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , таким чином, щоб найбільш виступаюча конструкція стін знаходилася на відстані не менше, ніж один метр до межі із земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , вирішено по суті судовими рішеннями, що набрали законної сили, у справі № 740/1884/17. Отже, оскаржувана ухвала в частині закриття провадження у справі в частині цих позовних вимог ОСОБА_1 є законною.

Доводи апеляційної скарги про те, що, подаючи позов у цій справі, ОСОБА_1 доводить своє порушене право іншими, ніж у вказаній справі, доказами, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать припису пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Проте про відновлення межі земельних ділянок № № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, що зафіксовані відповідними замірами, які містяться в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , що зберігається в КП «Ніжинське МБТІ», у позовній заяві, що розглядалася у справі № 740/1884/17, не йшлося.

Отже, закриття провадження у справі в цій частині відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України є неможливим.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в цій частині як така, що постановлена з недотриманням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду в цій частині.

Аргументи учасників справи

У березні 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року у справі № 740/1884/17 постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до нього про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення дерев`яного та сітчастого парканів між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 048,00 грн витрат, понесених на проведення судової земельно-технічної експертизи. У іншій частині постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року залишено без змін.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що ОСОБА_1 в порядку статті 81 ЦПК України не довела чим саме ОСОБА_2 порушив її права та охоронювані законом інтереси, зокрема і той факт, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні своєю земельною ділянкою шляхом самовільного встановлення огорожі, сараю та вбиральні. Тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав, передбачених статтею 391 ЦК України, для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

03 вересня 2022 року ОСОБА_1 знову звернулася до Ніжинського міськрайонного суду з ідентичним позовом до нього про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обох справах позовні вимоги, а також надані суду докази, практично не відрізняються.

Крім цього, на обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на ті ж докази, які вже були предметом дослідження у справі № 740/1884/17, хоча вона і зазначає, що своє порушене право доводить іншими доказами. Інша обставина, на яку посилається позивач - заміри, які містяться в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 (сторінки 6 та 7), яка зберігається в КП «Ніжинське МБТІ». Проте до позовної заяви додані аркуші сторінок 6 та 7 з інвентарної справи, які не можна назвати документом, а скоріше - нотатками рукописного тексту. В процесі розгляду справи № 740/1884/17 апеляційним судом ретельно досліджувалися усі докази та доводи позивача. Для об`єктивного розгляду справи апеляційним судом була витребувана з КП «Ніжинське МБТІ» інвентаризаційна справа на будинки на АДРЕСА_3 . Тому предметом дослідження були і аркуші справи 6 та 7 в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , яка зберігається в КП «Ніжинське МБТІ. Про існування в інвентарній справі запису щодо будинку АДРЕСА_1 , яка зберігається в КП «Ніжинське МБТІ, сторінок 6 та 7 (за 1946 та 1947 рік), позивач знала при розгляді справи № 740/1884/17, а тому це не може бути зміною підстав позову.

У травні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду відзив, у якому просила постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет позову. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. В позові до суду вона зазначила, що виникли інші підстави спору. Вона виявила в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , яка зберігається в КП «Ніжинське МЕТІ», початкові заміри при винесенні меж земельної ділянки в натурі. Тому обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що спори є тотожними, є безпідставним.

Земельна ділянка на АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_5 28 лютого 1911 року площею 1500 кв. саженів та розпочато будівництво. В подальшому відбувалася зміна власників будинку, однак площа земельної ділянки не змінювалась. Сусідня земельна ділянка, якою користується відповідач, була площею 1846 кв. м згідно договору дарування від 09 серпня 1979 року, коли ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 частку будинку на АДРЕСА_2 . На час подання цього відзиву розмір цієї земельної ділянки значно збільшився і складає 2345 кв. м. Тобто приріст земельної ділянки на АДРЕСА_1 відбувся за рахунок частини земельної ділянки, самовільно захопленої відповідачем із земельної ділянки на АДРЕСА_1 , якою користується вона.

Межі та рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

В зазначеній ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що постанова суду апеляційної інстанцій оскаржуються в частині скасування ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельних ділянок НОМЕР_2 і АДРЕСА_1 у натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, зафіксованих в інвентарній справі КП «Ніжинське МБТІ на буд. АДРЕСА_1 . В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 161/8523/18 (провадження № 61-1713св20) зазначено, що «вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

У справі, що переглядається:

судивстановили, що у травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просила:

усунути перешкоди, що чиняться їй у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення ним дерев`яного та сітчастого паркана й реконструкції сараю літ. Н площею 32,6 кв. м та вбиральні літ. У площею 1,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці на АДРЕСА_1 таким чином, щоб найбільш виступаюча конструкція стін цих будівель знаходилась на відстані не менше, ніж один метр до межі із земельною ділянкою на АДРЕСА_1 ,

встановити межі земельних ділянок № № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 ;

вказаний позов був предметом розгляду у справі № 740/1884/17, у якій Чернігівським апеляційним судом прийнято постанову від 16 грудня 2021 року, якою скасовано рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2018 року про задоволення позову та відмовлено у його задоволенні. Верховним Судом постановою від 29 червня 2022 року скасовано постанову апеляційного суду в частині розподілу витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи та залишено її без змін в іншій частині;

аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у справі № 740/1884/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з недоведеністю, чим саме ОСОБА_2 порушив її права та охоронювані законом інтереси. При цьому суд апеляційної інстанції врахував висновок судової земельно-технічної експертизи, в якому зазначено про відсутність накладання меж належних сторонам земельних ділянок згідно з наданими на дослідження технічними документами із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості);

у позовній заяві в цій справі ОСОБА_1 заявлено вимогу про відновлення межі земельних ділянок № № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, що зафіксовані відповідними замірами при винесенні меж земельної ділянки в натуру, що містяться в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , яка зберігається в КП «Ніжинське МБТІ».

Встановивши, що вимога про відновлення межі земельних ділянок №№ НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, що зафіксовані відповідними замірами, які містяться в інвентарній справі на будинок АДРЕСА_1 , що зберігається в КП «Ніжинське МБТІ», не була предметом спору у справі № 740/1884/17, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для закриття провадження у справі № 740/2392/22 в цій частині на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року в частині скасування ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельних ділянок НОМЕР_2 і АДРЕСА_1 у натурі (на місцевості) відповідно до початкових розмірів, зафіксованих в інвентарній справі КП «Ніжинське МБТІ на буд. АДРЕСА_1, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

В. І. Крат