справа № 619/494/24
провадження № 2/619/448/24
Рішення

Іменем України

09 травня 2024 року,

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/494/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 15.01.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з сина ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 30% від доходу. У обґрунтування позову зазначено, що їй 67 років, вона не працює, отримує пенсію у розмірі 3500,00 грн, інших джерел доходу не має, тому її становище є вкрай нужденним. Син добровільно матеральну допомогу їй не надає. Вся пенсія витрачається на оплату комунальних послуг. Крім цього, після перенесеного інсульта та інфаркта їй потрібно ліків щомісяця на суму не менше 7000,00 грн. Також вона потребує заміни слухового апарата. Відповідач працює, отримує заробітну плату, добровільно сплачує аліменти на дочок.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України 15.01.2024 судом сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» відповідь №406859 з Єдиного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 16.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.02.2024, яке відкладалося на 25.03.2024 у зв`язку з залученням третьої особи, на 15.04.2024, 09.05.2024 за клопотанням третьої особи ОСОБА_3 .

Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а.с. 20).

Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі (а.с. 21).

Третя особа ОСОБА_3 проти позову заперечує, зазначає, що мотиви позову є надуманими, оскільки позивачка з сином проживають разом однією родиною та просить справу розглядати без її участі.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 являється її сином, однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження цього факту.

Зі змісту пенсійного посвідчення та довідки про доходи ОСОБА_1 встановлено, що вона є пенсіонером і отримує пенсію за віком. З аперіод липень-серпень 2023 року отримала 11567,67 грн (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ч. 1 ст. 203 СК України).

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Так, необхідними умовами для задоволення позову про стягнення аліментів на батьків є: непрацездатність батьків та наявність у них потреби у матеріальній допомозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, у тому числі і для осіб, які втратили працездатність. (Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить з січня 2024 року - 2361,00 грн.)

Також встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, адже держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

Що стосується долученої до матеріалів справи довідки про перебування ОСОБА_1 на «Д» - обліку (а.с. 6) та наявності у неї певних захворювань, то суд вважає, що вона не є беззаперечним доказом понесення позивачкою витрат на лікування в зазначеній у позові сумі, враховуючи також і те, що позивачем не надано жодного доказу, зокрема лікарських рецептів, призначень, чеків, квитанцій, які б підтверджували необхідність придбання ліків.

Із викладеного вбачається, що матеріальне становище ОСОБА_1 є достатнім для забезпечення основних потреб і матеріальної допомоги від сина вона не потребує. Доказів про наявність потреби позивачки у матеріальній допомозі від сина ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Доводи позивачки про розмір доходів відповідача також нічим не підтверджені.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у позові ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. М. Нечипоренко