Справа № 390/1673/21
Провадження № 2/390/72/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі Шульзі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1, ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 (далі відповідач-2, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі відповідач-3, ОСОБА_4 ), в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 65,60 кв.м, житловою 44,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рух справи

07.12.2021 позовна заява надійшла до Кіровоградського районного суду та розподілена судді Терещенку Д.В..

13.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (суддя Терещенко Д.В.).

14.06.2022 залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (суддя Терещенко Д.В.).

12.12.2022 закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (суддя Терещенко Д.В.).

28.03.2023 у зв`язку із відставкою судді ОСОБА_5 справу розподілено судді Квітці О.О..

30.03.2023 справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (суддя Квітка О.О.).

11.07.2023 закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (суддя Квітка О.О.).

Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 29.03.2024. Справу розглянуто без участі сторін та їх представників.

Позиція позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона переїхала в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був вільний, оскільки власник ОСОБА_6 помер і в будинку ніхто не проживав. Його донька ОСОБА_2 передала їй ключі і вона почала проживати у спірному будинку. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням оформити договір купівлі-продажу в нотаріуса, але кожного разу вона відмовляла їй. Вона вже протягом одинадцяти років проживає у спірному будинку, але не має змоги вільно володіти, розпоряджатися домоволодінням, зареєструватися в будинку, оформити субсидію, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача адвокат Бойко З.С. 07.07.2023 надіслала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд без позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання (а.с. 87).

Позиція відповідачів

Відповідачі про розгляд справи неодноразово повідомлялися, проте до суду не з`явилися, відзиви на позов не подали.

Обставини справи, зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що відповідно до довідки Первозванівської сільської ради від 26.10.2021, ОСОБА_1 із червня 2010 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але не зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 5).

У технічному паспорті від 17.06.1988 вказано ім`я власника ОСОБА_6 (а.с. 6-7).

За висновком оцінювача про вартість майна від 21.08.2021 зазначено, що вартість буд. АДРЕСА_1 становить 84421 грн (а.с. 8).

Згідно із інформації Кропивницької міської ради ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12, 14).

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» № 123774 від 13.01.2022 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг належав:

- ОСОБА_3 - 1/3 ч. (приватна спільна часткова), свідоцтво про право на спадщину від 27.10.2010 № 1126 /приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С.;

- ОСОБА_2 - 1/3 ч. (приватна спільна часткова), свідоцтво про право на спадщину від 27.10.2010 № 1135 /приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С.;

- ОСОБА_4 - 1/3 ч. (приватна спільна часткова), свідоцтво про право на спадщину від 27.10.2010 № 1144 /приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С. (а.с. 21).

Згідно з довідок Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 14.07.2022 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровані та не проживають (а.с. 45, 46), за відомостями УДМС від 12.07.2022 їх місце реєстрації по облікам ВОМІР не значиться (а.с. 47, 48).

Релевантні джерела права

Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).

Умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності (аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду України у Постанові 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, п.66-67).

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Висновки та мотиви суду

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження володіння спірним будинком подано лише довідку за підписом спеціаліста 1 категорії загального відділу Первозванівської сільської ради про проживання за адресою: АДРЕСА_1 , жодних інших доказів, які б свідчили про відкрите добросовісне володіння нею спірним житловим будинком протягом 10 років до суду не надано.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що відсутні визначені статтею 344 ЦК України правові підстави для задоволення позову, оскільки матеріали справи не містять підтвердження, що співвласники вказаного житлового будинку відмовляються від належного їм нерухомого майна. Також у справі відсутні докази, які б свідчили про відкрите добросовісне володіння позивачем спірним житловим будинком протягом 10 років.

Судові витрати

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністювідмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

Позивач: Є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Відповідач-2: ОСОБА_3 , адреса та інші дані не відомо.

Відповідач-3: ОСОБА_4 , адреса та інші дані не відомо.

Суддя О.О.Квітка