ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 613/2121/23
Номер провадження 22-ц/818/2780/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року в складі судді Харченка С.М. у справі № 613/2121/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 10 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі- ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5519801, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачкою.

19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі, до ОСОБА_1 в сумі 51372,27 грн, з яких: 14814,90 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36557,37 грн - сума заборгованості за відсотками.

13 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № .

24 листопада 2022 року на підставі Договір факторингу № 24/11-22 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до вказаного Договору факторингу заборгованість відповідачки за договором позики № становить 18560 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14560 грн - сума заборгованості за відсотками.

13 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14786-02/2022.

08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, серед яких зазначена й ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року заборгованість відповідачки становить 11765 грн, з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6765 грн. - сума заборгованості за відсотками.

18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2956747.

11 серпня 2023 року на підставі Договору факторингу № 11082023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача в сумі 3101,94 грн, з яких: 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2501,94 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення права грошової вимоги за вказаними договорами ОСОБА_1 не здійснювались платежі для погашення кредитних заборгованостей ні на рахунки Товариства, ні на рахунки попередніх кредиторів.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 84799,21 грн, а також судові витрати.

У січні 2024 року ОСОБА_1 подала відзив, у якому просила позов залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано доказів укладання між нею та позичальниками кредитних договорів, долучені до позову документи не відповідають положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 5519801 від 10 лютого 2022 року у розмірі 51 372 грн 27 коп;

за договором позики № від 13 лютого 2022 року в розмірі 18 560 грн;

за кредитним договором № 14786-02/2022 від 13 лютого 2022 року у розмірі 11765 грн;

за кредитним договором № 2956747 від 18 лютого 2022 року у розмірі 3 101 грн 94 коп, усього - 84 799, 21 грн, а також 2684 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні договори підписані відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто їх укладання підтверджено належними та допустимими доказами, а тому, зважаючи, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитних договору, що призвело до утворення заборгованості, наявні підстави для стягнення боргу у судовому порядку.

12 червня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення сторонами кредитного договору від 10 лютого 2022 року № 5519801, від 13 лютого 2022 року № , від 13 лютого 2022 року №1478-02/2022, від 18 лютого 2022 року № 2956757.

Матеріали справи не містять оферти на укладення кредитного договору, акцепту оферти на укладення кредитного договору, інформації щодо проходження ідентифікації, отримування одноразового ідентифікатору та використання його для укладення кредитного договору, а також інших доказів на підтвердження вчинення електронного правочину.

Інформація від мобільного оператора про належність номера телефону саме їй, підтвердження направлення смс-повідомлення на цей номер, відомості про її реєстрацію в системі «кредиторів» позивачем також не надано.

Також, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено фактичне отримання нею коштів від первісних кредиторів.

Крім того, вказувала про відсутність доказів здійснення фактором оплати за відступлені права вимоги до неї за спірними кредитними договорами.

10 липня 2024 року засобами поштового зв`язку ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відзив, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що кредитні договори були укладені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Сторони узгодили всі умови договорів оскільки без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та Первісним Кредитором не було б укладено

У відповідності до умов кожного з укладених договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору.

ОСОБА_1 було подано Заявку на оформлення Договору в якій остання зазначила особисті персональні данні, підтвердила мобільний номер телефону, пройшла процедуру верифікації банківської карти.

Відповідачкою не надано доказів, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від її імені, з відповідною заявою до правоохоронних органів про вчинення щодо неї шахрайських дій ОСОБА_1 не зверталася, спірні правочини у судовому порядку не оскаржувала.

Також, при укладанні правочину додатково здійснюється верифікація банківської карти Заявника до системи 3DS та, у разі необхідності, технології Preauth, що дає змогу встановити власника банківської карти та особу, яка заповнює Заявку.

Вказувало, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Доводи відповідачки що Товариство не набуло право вимоги до неї є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять належні та допустим докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від Первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 10 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5519801, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн строком на 364 днів (а.с.9-14).

Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту.

Згідно з п. 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 1,692 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 14 лютого 2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

За п. 1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає за стандартною ставкою на весь строк кредитування кредитом 123 654 грн, за стандартною ставкою у урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 123474 ,90 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 17-19).

Відповідно до Реєстру боржників від 19 червня 2023 року до Договору факторингу № 19062023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» складає 51372,27 грн, з яких: 14814,90 грн - основний борг; 36557,37 грн -заборгованість за відсотками (а.с. 21,22).

13 лютого 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № /1, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 грн строком на 12 місяців (а. с. 29-30).

Відповідно до довідки про ідентифікацію вищевказаний Договір укладено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, який направлено 13 лютого 2022 року на номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 32).

13 лютого 2022 року ТОВ «ІНФІНАНС» перераховано 4000 грн на карту № НОМЕР_1 (а.с. 35).

24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22, за яким до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.36-38).

Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18560 грн, з яких: 4000 грн - основний борг; 14560 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 40).

13 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14786-02/2022, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 5000 грн на 7 днів строком до 19 лютого 2022 року (а.с.45-46).

Відповідно до п. 1.3. Договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,50 % на добу.

08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийнято належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 49-51).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» становить 11765 грн, з яких: 5000 грн. - основний борг; 6765 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 53).

18 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2956747, за яким остання отримала кредит у розмірі 600 грн строком на 360 днів за сплатою 1,99% у день шляхом перерахування на картку НОМЕР_1 (а.с.59-68).

11 серпня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11082023 у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 71-73).

Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до Договору факторингу № 11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано грошової вимоги відповідача в сумі 3101,94 грн, з яких: 600 грн. - основний борг ; 2501,94 грн заборгованість за відсотками (а.с.75).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 6статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині 1статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Встановивши, що спірні договори укладені сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладанні правочинів сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, за відсутності належних доказів виконання зобов`язань за спірними договорами суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Між тим, щодо суми стягнення судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), викладено правові висновки про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Як вбачається з матеріалів справи 13 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було було укладено кредитний договір № 14786-02/2022 та погоджено строк кредитування 7 днів та розмір відсотковою ставки 1,50% на добу, що загалом складає 5000 х 1,5% = 525 грн.

Між тим, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачці нараховано заборгованість у розмірі 11765 грн, з яких: 5000 грн - основний борг; 6765 грн - заборгованість за відсотками, що свідчить про нарахування відсотків поза межами строку кредиту на загальну суму 6240 грн ( 6765- 525).

Зважаючи на відсутність підстав для нарахування відсотків після 19 лютого 2022 року, судова колегія вважає, що стягненню за кредитним договором № 14786-02/2022 від 13 лютого 2022 року підлягає заборгованість у розмірі 5525 грн (5000 + 525), що відповідає умовами кредитного договору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення суми, що підлягає стягненню до 78559,21 грн (84799,21 - 6240).

Доводи ОСОБА_1 щодо не укладання спірних правочинів є необґрунтованими. Доказів відсутності волевиявлення на укладання договорів позивачкою не надано, як і не спростовано отримання кредитним коштів. Відомості, що картковий рахунок НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 також відсутні. Даних, що стосовно ОСОБА_1 було вчинено шахрайські дії та її персональні дані використано сторонньою особою матеріали справи не містять.

Доводи відповідачки, що позивач не набув прав вимоги спростовуються матеріалами справи. Акти прийому передачі Реєстрів Боржників за Договорами Факторингу «24/11-22 від 24 листопада 2022 року, № 08122022 від 08 грудня 2022 року, № 11082023 від 11 серпня 2023 року підписано відповідними сторонами та скріплені печатками цих юридичних осіб(а.с.39,52, 74)

Крім того, договори факторингу не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладені між фінансовими установами та позивачем договори факторингу є належними доказами переходу прав вимог до боржника за кредитними договорами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При звернення до суду з позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено 2684 грн судового збору (а. с. 1).

Зважаючи, що позовні вимоги Банку задоволено частково на 92,64 % (78559,21 /84799,21) х 100%, позивачу має бути компенсовано 2684 * 92,64 % = 2486,46 грн судового збору.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 4026 грн судового збору (а. с. 164). Оскільки апеляційна скарга була задоволена частково, а саме на 7,36 % (6240/84799,21 грн) відповідачу має бути компенсовано 4026 х 7,36 % = 296,31 грн.

Отже, на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню 2190,15 грн (2486,46 - 296,31) витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року змінити.

Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором № 14786-02/2022 від 13 лютого 2022 року з 11765 грн до 5525 грн, а також загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 84799,21 грн до 78559 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 21 коп.

Зменшити розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 2684 до 2190 (дві тисячі сто дев`яносто) грн 15 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина