ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/597/24 Головуючий суддя І інстанції Власова Ю. Ю.
Провадження № 22-ц/818/3086/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: страхування, з них
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2024 року, по справі № 953/597/24, за позовом ПрАТ "СК "Арсенал страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,

встановив:

У січні 2024 року ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 04.12.2020 між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2037/20-Т/Х/0І, згідно якого, позивач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Вказала, що 07.06.2021 у м. Харкові, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ГАЗ 33021 212», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася у результаті порушення водієм автомобіля марки «ГАЗ 33021 212», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (ПДР), що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/10813/21 від 13.08.2021.

Зазначила, що у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), згідно Рахунку № 3850 від 11.06.2021, наданого ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 49 774,80 грн.

Відповідно до умов договору страхування наземного транспорту № 2037/20-Т/Х/0І від 04.12.2020, позивач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виплатило страхове відшкодування витрат на ремонт автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , на рахунок СТО - ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД» у сумі 49 774, 80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 33201839 від 17.06.2021.

Згідно Акту виконаних робіт № ЛТ-004307 від 06.08.2021, що складений ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 40 873,00 грн.

На підставі вищевикладеного, та відповідно до ст.ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування», тобто у порядку суброгації, ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у розмірі 40 873,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2024 року позов ПАТ "СК "Арсенал страхування" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 40 873 гривні. 00 копійок, як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» суму судового збору 3 028 гривень 00 копійок.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Манька Олексія Михайловича про постановлення окремої ухвали відносно Голови Правління приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Авдєєва Сергія Олександровича, - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути судові витрати з позивача. Просить справу розглядати за присутності сторін по справі. До апеляційної скарги додано клопотання про визнання недопустимими доказів наданих позивачем.

Вказав, що акт виконаних робіт від 06.08.2021 не підписаний замовником, що не підтверджує отримання послуг замовником і тому не породжує жодних правових наслідків для сторін. Суд першої інстанції у порушення вимог приписів ст.222 ЦПК України не надав жодного обґрунтування клопотанням представника відповідача про визнання недопустимість доказів наданих позивачем викладеному на а.с.121, та клопотанню від 17.04.2024, яке також було заявлено у судовому засіданні та не підшито до матеріалів справи, про що стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи 09.07.2024. Суд першої інстанції не врахував правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 14.04.2021 у справі №520/17947/18, від 04.07.2023 у справі №233/4365/18, які є релевантними для застосування у даній судовій справі.

Надані позивачем докази не відповідають вимогам визначеним у п.5.27 ДСТУ 4163-2003, щодо засвідчення документів.

Зазначив, що суд першої інстанції проігнорував, що відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість, що міститься на а.с.25-26,не містить інформації про час проведення огляду, а також доказової інформації, що огляд проводився саме за наслідками ДТП, що мала місце між автомобілем відповідача та транспортним засобом «Lexus NX 200». У графі «Назва деталі та опис пошкодження» напроти напису «фонарь задній правий» не міститься статусу, який визначає характер пошкоджень та вчинення дій за даним пошкодженням. Саме визначення статусу деталі формує вартість робіт та загальну вартість послуги.

У письмовому відзиві представник ПрАТ «СК Арсенал Страхування» Голоднюк О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На обґрунтування вказав, що у матеріалах справи наявні докази щодо відремонтовано автомобіля, та згідно Рахунку № 3850 від 11.06.2021, наданого ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 49 774,80 грн.

Щодо тверджень апелянта, що відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість, що міститься на а.с.25-26,не містить інформації про час проведення огляду та статусу характеру пошкодження напроти п.3 відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість, що міститься на а.с.25-26,не містить інформації про час проведення огляду, то вказує, що акт огляду є внутрішнім документом страховика, у якому не фіксується час огляду транспортного засобу, а лише зазначається дата огляду пошкодженого автомобіля. Стосовно відсутності відмітки встановлення характеру пошкодження напроти п.3 «фонарь задній правий», то для визначення характеру пошкоджень представником страховика достатньо вказати лише назву деталі й опис пошкодження, без зазначення у кожній клітинці відмітки.

Щодо тверджень скарги про те, що суд першої інстанції у порушення вимог приписів ст.222 ЦПК України не надав жодного обґрунтування клопотанням представника відповідача про визнання недопустимість доказів наданих позивачем у розумінні ст.95 ЦПК України , вважає, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на звернення до суду, тобто права на справедливий суд. Посилається на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.01.2024 у справі №320/14843/23.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, відповідно до ст. 367 ЦПК України дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наданих доказів позивачем та відповідно до статей 22, 1192 ЦК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» підлягають відшкодуванню витрати, що заподіяні позивачеві, у зв`язку з ремонтом автомобіля у розмірі 40 873,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який відповідає матеріалам справи та нормам матеріального і цивільного процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами абзацу другого частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР «Про страхування», тут і далі - Закон № 85/96-ВР, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України, тут і далі чинному на момент виникнення спірних правовідносин).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону № 85/96-ВР).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону № 85/96-ВР). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону № 85/96-ВР).

Згідно зі статтею 27 Закону № 85/96-ВР та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у постановах Верховного Суду від 03.09.2018 у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18), від 24.02.2020 у справі № 707/2727/18 (провадження № 61-12109св19), від 24.03.2021 у справі № 523/3212/19 (провадження № 61-12680св20), від 19.07.2023 у справі №758/9052/19 (провадження № 61-12000св22).

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що 04.12.2020 між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2037/20-Т/Х/0І, згідно якого, позивач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. (а.с. 4-18).

07 червня 2021 року у м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ГАЗ 33021 212», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася у результаті порушення водієм автомобіля марки «ГАЗ 33021 212», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ПДР, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/10813/21 від 13.08.2021.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 року у справі № № 643/10813/21 (провадження № 3/643/3079/21), яка була чинною на день розгляду цієї справи судом, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вказаною постановою суду були встановлені наступні обставини, які відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення у даній справі.

07.06.2021 о 12 годині 47 хвилин в м.Харкові вул.Тюрінська, 138А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33021 212 державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Lexus NX 200 державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався позаду, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України.

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_1 транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків (а.с. 21).

Як вбачається з Рахунку № 3850 від 11.06.2021, наданого ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 49 774,80 грн.

Згідно умов договору страхування наземного транспорту № 2037/20-Т/Х/0І від 04.12.2020, позивач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відшкодував витрати на ремонт автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , на рахунок СТО - ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД» кошти у сумі 49 774, 80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 33201839 від 17.06.2021.

З Акту виконаних робіт № ЛТ-004307 від 06.08.2021, що складений ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД», вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 40 873,00 грн.

Згідно листа позивача - Прат «СК «Арсенал Страхування» від 16.01.2024 на адресу ТОВ «Арт ЛЕКС ЛТД» про повернення помилково пересланих коштів на суму 8900,80 платіжною інструкцією№ 1925 підтверджується, що вказана сума була повернута на адресу позивача 04.03.2024 (а.с. 108-109).

Копією технічного паспорту на автомобіль марки «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 , наданого позивачем разом з позовною заявою, підтверджується, що її власником є ОСОБА_2 , яка уклала з позивачем вищевказаний договір страхування (а.с. 32).

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказів наданих позивачем у розумінні ст. 95 ЦПК України, оскільки вони не є оригіналами або його копіями, засвідченими відповідно п.5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2023 «ДСТУ 4163-2003, не засвідчені належним чином, як це передбачено п. 5,27 ДСТУ 4163-2003, тому є недопустимими доказами - колегія суддів відхиляє та зазначає наступне.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Аналогічну позицію висловлено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18 (незавірена копія не набуває юридичної сили); Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17 (незасвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі). Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про допустимість всіх письмових доказів, наданих позивачем.

У ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява з додатками була направлена до суду засобами поштового зв`язку та зареєстрована у суді 24.01.2024 за вх.№4204 та міститься на а.с.1-37 та поштовий конверт а.с.38. На а.с.37 на звороті міститься відмітка «прошито та скріплено печаткою» Голова правління ПрАТ «СК Арсенал Страхування» Сергій АВДЄЄВ, крім того правила визначені у п.5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду, а тому колегія суддів відхиляє доводи скарги про недопустимість доказів наданих позивачем, а саме, що надані позивачем докази не відповідають вимогам визначеним у п.5.27 ДСТУ 4163-2003, щодо засвідчення документів, та відмовляє у задоволенні клопотання про недопустимість доказів наданих позивачем, оскільки спростовується матеріалами справи.

Саме такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 зазначено, що вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не Національний стандарт України, затверджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документа, визначені у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду.

Посилання апелянта на правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 14.04.2021 у справі №520/17947/18, від 04.07.2023 у справі №233/4365/18, колегія суддів не приймає, оскільки вони не є релевантними для застосування у даній судовій справі.

Колегія суддів відхиляє вказані у скарзі заперечення проти копії акту виконаних робіт від 06.08.2021, оскільки він не підписаний замовником, що на думку відповідача не підтверджує отримання послуг замовником і тому не породжує жодних правових наслідків для сторін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача було направлено документи суду (а.с.43), та ОСОБА_1 особисто ознайомився з матеріалами справи 27.03.2024,12.04.2024 (а.с.48). Згідно ордеру 29.03.2024 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Манько О.М. (а.с.72).

Згідно до наданих позивачем додаткових письмових пояснень за вх. №24588 від 30.04.2024 (а.с.101-114), позивач відповідно до умов договору страхування здійснює оплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО, та не контролює підписання акту виконаних робіт та згідно до рахунку на оплату № 3850 від 11.06.2021 було відшкодовано витрати на ремонт автомобіля.25.04.2024 позивачем від СТО ТОВ «АРТ-ЛЕКС ЛТД» було отримано листа згідно якого СТО підтверджує здійснення робіт по відновленню транспортного засобу «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 на суму 40873,00 грн. Надане представником на підтвердження цих пояснень листування та документи підтверджує ці обставини, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції та спростовують наведені з цього приводу сумніви сторони відповідача стосовно безпідставності перерахування позивачем страхового відшкодування потерпілій особі.

При цьому колегія суддів також відхиляє заперечення апелянта стосовно можливості врахування цих доказів, які були надані до суду з порушенням визначеного у ст. 83 ЦПК України строку їх надання до суду. У цивільному судочинстві діє принцип рівності доступу до суду, який є елементом принципу змагальності, ст. 12 ЦПК України.

Сторона позивача надіслала вказані письмові пояснення разом з додатковими документами на адресу відповідача (див. список відправлень, поштову квитанцію зі штемпелем поштового відділення, опис вкладення на а.с. 114-115).

Суд першої інстанції долучив до матеріалів справи заяву представника відповідача адвоката Манько О.М. від 05.08.2024, в яких він заперечував проти надання цих документів під час розгляду справи по суті (а.с. 119-120)

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки суд першої інстанції надав рівні процесуальні можливості висловитися сторонами з приводу предмету спору та з цього приводу обмінятися обґрунтованими процесуальними заявами, колегія суддів не вбачає в таких діях суду порушення вимог ст. 2 ЦПК України щодо виконання основного завдання цивільного судочинства, та принципу змагальності, ст. 12 ЦПК України. Наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними.

Колегія суддів також відхиляє аргументи скарги про те, що відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість, що міститься на а.с.25-26, не містить інформації про час проведення огляду, а також доказової інформації, що огляд проводився саме за наслідками ДТП, що мала місце між автомобілем відповідача та транспортним засобом «Lexus NX 200». У графі «Назва деталі та опис пошкодження» напроти напису «фонарь задній правий» не міститься статусу, який визначає характер пошкоджень та вчинення дій за даним пошкодженням. Що саме визначення статусу деталі формує вартість робіт та загальну вартість послуги, колегія судді відхиляє, з огляду на наступне.

Як зазначив позивач у своїх додаткових поясненнях, акт огляду є внутрішнім документом страховика, у якому не фіксується час огляду транспортного засобу, а лише зазначається дата огляду пошкодженого автомобіля. Стосовно відсутності відмітки встановлення характеру пошкодження напроти п.3 «фонарь задній правий», то для визначення характеру пошкоджень представником страховика достатньо вказати лише назву деталі й опис пошкодження, без зазначення у кожній клітинці відмітки.

Факт отримання автомобілем «Lexus NX 200», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок вказаного ДТП механічних ушкоджень, серед яких вказаний ліхтар задній правий, узгоджуються з обставинами, які встановлені у згаданій вище постанові Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 у справі № 643/10813/21 (провадження № 3/643/3079/21) (а.с. 21), Актом огляду вказаного транспортного засобу від 07.06.2021, фотокопією страхового акту № 006.01204621-1 від 16 червня 2021 року, що був складений на підставі заяви страхувальника ОСОБА_2 від 07.06.2024 (а.с. 22), яка на підставі договору страхування № 2037/20-Т/Х/0І від 04.12.2020 застрахувала автомобіль «Lexus NX 200» 2020 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який був скоєний заїзд автомобілем ГАЗель з водієм ОСОБА_1 (а.с. 19), фототаблицями (а.с. 25- 30).

Акт огляду вищевказаного транспортного засобу «Lexus NX 200» 2020 року випуску (дефектна відомість), що міститься на а.с.25-25 на звороті був складений 07 червня 2021 року, тобто в день ДТП, та не містить часу огляду, але зазначене в ньому місце огляду, проспект Науки, який є у м. Харкові, свідчить про можливість цієї події після ДТП, яке згідно вказаної постанови Московського районного суду м. Харкова у справі № 646/10813/21 також відбулося у м. Харкові. Тому у суду апеляційної інстанції відсутні розумні та обґрунтовані сумніви у належності цього доказу до матеріалів справи, наведені з цього приводу заперечення є необґрунтованими.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів звертає увагу на те, що наведені у скарзі заперечення щодо достовірності наданих стороною позивача доказів, належними і допустимим доказами об`єктивно не підтверджені, а тому за своїм змістом є лише припущеннями, на яких відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися.

Оцінюючи наявні у справі докази в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вони узгоджуються між собою, є належними, достовірними та відповідачем всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не спростовані.

Докази та обставини, на які посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні обставин судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну правову оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевказане колегія суддів визнає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до статті 375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.