Справа № 307/1788/24
Провадження № 2/307/402/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано 18 грудня 2018 року, що підтверджується рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року справа № 307/2539/18. Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишилися проживати з ним та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом обстеження та довідкою Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 91/11-16 від 24 квітня 2024 року. Сини проживають разом з ним та його мамою пенсіонеркою. Він намагається забезпечити дітей всім необхідним. На даний час він не має можливості заробляти, так як не може виїхати за кордон на заробітки. Дітей забезпечувати матеріально все важче. Мати дітей не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідачка є молода здорова, працездатна людина, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, виїжджає на заробітки за кордон, а тому вона може сплачувати аліменти на утримання синів. Просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти, на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

01 травня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачка своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої представником позивача заяви просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2010 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року, розірвано (а.с.3).

Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , значиться відповідачка (а.с.4-5).

Відповідно до акту обстеження дворогосподарства, складеного депутатом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області Мургою М.І., встановлено, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на його утриманні. Мати ОСОБА_2 зв`язок з дітьми не підтримує та не бере участі у їх вихованні, а також фінансово не забезпечує (а.с.6).

Довідкою №91/11-16 від 24 квітня 2024 року виданою виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області підтверджується, що з позивачем ОСОБА_1 проживають його сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому суд враховує вимоги статті восьмої Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст. 183 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу, обраним позивачем.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідачки, яка є молодою та працездатною за віком, а тому відповідно може виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей, однак при цьому зазначає, що відповідачкою не надано жодних доказів про рівень її доходів, стану здоров`я, наявність на її утриманні інших осіб, непрацездатність, тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які він несе на утримання дітей та відповідно, обґрунтованість заявленого ним до стягнення розміру аліментів.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі вивченні судом обставини, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 квітня 2024 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, а в решті позову відмовити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2024 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Суддя М.Д.Стецюк