Справа № 463/5592/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/2931/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2023 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

03.07.2023 Львівське комунальне підприємство «Господар» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Просило стягнути солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7879,43 грн за період від 01 січня 2020 року по 01 травня 2023 року.

Позов обгрунтований тим, що згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 08 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у будинках у м. Львові. ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10 жовтня 2019 року № 5626, ухвали Львівської міської ради від 16 листопада 2017 року №2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП «Стихія» та ЛКП «Управитель» (ЛКП «№500», ЛКП «№504», ЛКП «№507», ЛКП «За Замком», ЛКП «№503») здійснює управління будинком АДРЕСА_1 . Основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири АДРЕСА_3 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Факти часткової сплати відповідачами заборгованості протягом усього періоду надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, підтверджуються відомістю про нарахування та оплату послуг. Така часткова сплата на думку позивача є визнанням відповідачами боргу та визнання надання їм послуг позивачем. Відповідачі за період від 1 січня 2020 року по 1 травня 2023 року не сплачували належно витрати на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7879,43 грн. Позивач звертає увагу на те, що відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу відповідачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги у встановлений термін, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щомісяця. Однак таку оплату останні не здійснюють, що призвело до утворення боргу. Звертає увагу суду на те, що жодних актів-претензій від відповідачів протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що є також одним із доказів належного виконання позивачем своїх обов`язків.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2023 року позов Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7 879 (сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 43 (сорок три) копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» судові витрати в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» судові витрати в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що суд не встановив правосуб`єктність юридичної особи ЛКП «Господар» та його директора ОСОБА_3 , не встановив достовірність протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 від 20.02.2019, який має значення для справи та не перевірив чи такий протокол був складений, підписаний співвласниками і перебуває на зберіганні у визначених законом установах. Вказують на те, що суд не дослідив чи всі співвласники багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 від 20.02.2019 могли брати участь у зборах і приймати рішення щодо управління багатоквартирним будинком, не дослідив легітимність зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 від 20.02.2019, та чи могли збори співвласників у передбачений законом спосіб прийняти рішення щодо управління багатоквартирним будинком. Крім того, суд не звернув увагу на невідповідність Договору № 252 чинному законодавству. Необґрунтованість рішення суду спричинена тим, що суд не дослідив причини і наслідки ситуації, коли відповідачі взнали про зміни в умовах надання послуг позивачем, скликання зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 від 20.02.2019, обрання уповноваженої особи ОСОБА_4 і підписання нею з ЛКП «Господар» Договору № 252 лише в листопаді 2022 pоку, а також мотивів, з яких відповідачі не можуть погодитися з існуючим договором і вважають його оспорюваним.

Просять рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

06.11.2023 представник ЛКП «Господар» - Бараняк В.А. подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити апеляційне провадження у справі №463/5592/23 за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду від 07.02.2024 у справі № 463/10629/23, провадження №2/463/514/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи предмет спору у цій справі, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження, оскільки дана справа може бути розглянута за наявними доказами, а тому клопотання про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктами 6, 9, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

При цьому відповідно до п. 12. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951 цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц.

Відтак з врахуванням наведеного вище навіть за відсутності між сторонами договорних правовідносин у разі надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачам останні зобов`язані оплатити вартість таких, а здійснення ними часткових оплат підтверджує факт визнання ними наявного у них обов`язку щодо сплати таких.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №813 від 27 червня 2023 року (а.с.7). При цьому згідно з такої відповідачі є співвласниками зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 20 листопада 1996 року, що відповідачами не заперечується.

Житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного будинку надаються позивачем ЛКП «Господар», яке є правонаступником ЛКП «Дім», МП «Стихія» та ЛКП «Управитель» (ЛКП «№500», ЛКП «№504», ЛКП «№507», ЛКП «За Замком», ЛКП «№503») відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10 жовтня 2019 року № 5626 та ухвали Львівської міської ради від 16 листопада 2017 року №2606, згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 8 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові».

При цьому 01 серпня 2021 року ЛКП «Господар» укладено з співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , в особі уповноваженого загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_4 , договір №252 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з яким ЛКП «Господар» надає співвласникам вказаного будинку послугу з управління таким (а.с.10-22).

На виконання вказаного договору ЛКП «Господар» було укладено ряд договорів з іншими юридичними особами, зокрема щодо надання послуг по профілактичній дератизації, робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньобудинкових інженерних мережах, надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.23-34).

В підтвердження наданих послуг позивачем надано звіт по використанню матеріалів на виконання ремонтних робіт за період з 01 липня 2022 року до 31 травня 2023 року, з якого вбачається, що ним за адресою АДРЕСА_1 , було здійснено ремонт та заміну арматури водопостачання, скління дверей та вікон, ремонт та фарбування вхідних дверей, частковий ремонт настінних жолобів, карнизних звисів та водостічних труб, заміна елементів трубопроводів, ремонт та заміна внутрібудинкової електромережі (а.с. 35).

З представленого позивачем суду розрахунку заборгованості (відомості про нарахування та оплату послуг) убачається, що відповідачі за період з 01 січня 2020 року по 01 травня 2023 року не сплачували належно вартість житлово-комунальних послуг, що надавались за адресою АДРЕСА_4 , по особовому рахунку , а саме здійснили лише часткову оплату таких в січні 2020 року, квітні 2020 року травні 2021 року та серпні 2021 року серпні 2022 року, а з вересня 2022 року не здійснили жодної оплати нарахованих послуг, внаслідок чого станом на 1 травня 2023 року виникла заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7 879,43 грн (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не спростували позовних вимог, не зверталися до ЛКП «Господар» з претензіями щодо ненадання чи надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, а також відсутнє рішення власників квартир будинку АДРЕСА_5 про зміну форми управління будинком.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується повністю.

Доводи апелянта про те, що стосуються нелегітимності зборів співмешканців багатоквартирного будинку, їх протоколу, рішення та договору №252 від 01.08.2021, який був укладений на підставі такого рішення, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з презумцією правомірності правочину, закріпленою ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо неправдивих відомостей про юридичну особу ЛКП «Господар» та його директора є необгрунтованими, оскільки на момент укладення договору №252 від 01 серпня 2021 року ОСОБА_3 був директором ЛКП «Господар». Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.09.2023 було доручено виконання обов`язків директор ЛКП «Господар» заступнику директора - ОСОБА_5 (а.с.132). Ці дані підтверджується також відомостями про юридичну особу ЛКП «Господар» із єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.133,142).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.04.2024

Головуючий

Судді