КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/571/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Кулікової С.В.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу банківського металу укладеного в електронній формі квитанцією №75639 недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Національного банку України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О.,-

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив: визнати договіркупівлі-продажу банківського металу укладеного в електронній формі квитанцією № 75639 недійсним; витребувати з чужого незаконного володіння Фонду гарантування вкладів фізичних осіб золоті злитки 999, 9 проби у кількості 29 штук по 100 грам кожен; стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб завдану моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн 00 коп.; стягнути з Національного банку України завдану моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн 00 коп.; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати в розпорядження суду оригінал квитанції № 75639; витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб оригінал довідки від 23 квітня 2015 року № 4-50/04, належним чином завірену копію наказу № 178/1 від 22 грудня 2014 року; призначити судово-почеркознавчу експертизу; призначити судово-економічну експертизу; витребувати у Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з архіву виписки про наявність грошових коштів.

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що висновок експерта щодо розміру завданої моральної шкоди ОСОБА_1 в результаті незаконних дій з боку відповідачів буде мати суттєве значення при розгляді справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи задоволено.

Призначено у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення КНІДСЕ (2913, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

На вирішення експертизи поставлено питання:

1. Чи є ситуація, що досліджується за справою психотравмувальною для позивача ОСОБА_1 ? Якщо так то чи завдані особі страждання (моральна шода).

2. Чи має ОСОБА_1 зміни в емоційному стані, індивідуально - психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли в наслідок впливу певних обставин, що досліджуються у даній цивільній справі?

3. Якщо ОСОБА_1 завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання?

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надано матеріали даної цивільної справи.

Оплату проведення експертизи покладено на позивача.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Національний банк України просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що для встановлення наявності чи відсутності моральних страждань у позивача та для визначення розміру компенсації завданої моральної шкоди має бути проведено судово-психологічну експертизу у даній справі.

У судовому засіданні представник Національного банку України апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі судово-психологічної експертизи, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості вказаного клопотання, оскільки для з`ясування питання чи викликали дії відповідачів моральні страждання у ОСОБА_1 є потреба у застосуванні спеціальних знань у галузі психології.

Висновки суду не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

22 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Обґрунтовуючи подане клопотання, представник позивача зазначив, що для встановлення розміру завданої моральної шкоди ОСОБА_1 , є необхідність в призначенні судово-психологічної експертизи.

Так, положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18 (провадження № 14-115цс21) дійшла висновку про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психологу висновку, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.

З цього приводу існує усталена практика Верховного Суду, відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить предмет оціночної діяльності суду та визначається залежно від визначених ЦК критеріїв з урахуванням вимог розумності та справедливості, а не на підставі висновку експертизи.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та рішень Верховного Суду, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що підстав для призначення експертизи немає.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 квітня 2024 року постановлена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постави виготовлено 27 червня 2024 року.

Суддя-доповідач С.В. Кулікова

Судді: Є.В. Болотов

С.Г. Музичко