КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/3869/24
УХВАЛА

28.06.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-ДМ», , місцезнаходження: 65049, м. Одеса, вул. Жаботинського, 56-А, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №510656 в сумі 19178 гривень 47 копійок та стягнення витрат зі сплати судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-ДМ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги до об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №510656 в сумі 19178 гривень 47 копійок та стягнення витрат зі сплати судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок.

Вказана заява надійшла до суду у письмовій формі та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Разом з тим, судом приймається, що до даної заяви, з вимогами про стягнення заборгованості з оплати за надані житлово-комунальні послуги до нерухомого майна, розповсюджуються правила виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна встановлені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Враховуючи, що заявлені вимоги стосуються стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовано в Київському районі міста Одеси, справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Оглянувши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами п.4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.3, п.4 ч. 3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

- копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

- інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, суд зазначає, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З поданих матеріалів справи вбачається, що заявником заявлено до стягнення з боржника заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 19178,47 грн., які надані до належного боржникові об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження наявності договірних відносин з боржником, заявником здійснено посилання на договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №510656.

Оглянувши надану до заяву копію вказаного договору вбачається, що він укладений між ТОВ «Бона Віта-ДМ» та ОСОБА_1 .

Разом з тим, у відповідності до пункту 2.1 вказаного договору, Керуюча компанія, безпосередньо або шляхом залучення на конкурсних засадах фізичних та / або юридичних осіб, надає послуги по експлуатації житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , забезпечує якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг, забезпечує відповідні умови користування неподільним та загальним майном власників житлового комплексу, а власник зобов`язується своєчасно оплачувати такі послуги згідно встановлених калькуляцій.

За наслідком чого, з поданих заявником до заяви документів вбачається, що між заявником та боржником, як фізичною особою, укладено договір щодо об`єкту нерухомого майна розташованого у житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_2 , що у відповідності до адміністративного поділу міста Одеси, не відносно до Київського району міста Одеси.

На виконання приписів ч.3 ст. 163 ЦПК України, заявником не надано належного договору укладеного з боржником на підтвердження надання житлово-комунальних послуг до об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого заявником в свою чергу у заяві заявлені вимоги про стягнення заборгованості.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі заявлення заявником вимог з приводу стягнення заборгованості саме за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №510656 укладеного з ОСОБА_1 , то враховуючи, що предметом цього договору є нерухоме майно розташоване в Приморському районі міста Одеси, відповідна заява у відповідності до приписів ч.1 ст. 30 ЦПК України, взагалі не підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Приймачі викладене, суд доходить до висновку, що подана заявником заява не відповідає положенням ч.3 ст. 163 ЦПК України, оскільки не містить належної копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, подана заява не відповідає положенням статті 163 ЦПК України, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі положень п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 260, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-ДМ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №510656 в сумі 19178 гривень 47 копійок та стягнення витрат зі сплати судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з даних підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Також, заявник у відповідності до частини 2 статті 161 ЦПК України, має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Копію даної ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.