РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 562/4529/23

Провадження № 22-ц/4815/315/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Андрошулік І.,

учасники справи:

особа, що звернулась із поданням, - головний державний виконавець Здолбунівського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Владімірова Анна Олександрівна;

стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_1 ;

боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року у справі за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_2 , постановлену в м. Здоблунів 22.12.2023 року о 14:50 в складі судді Шуляка А. С., повний текст складено 26.12.3023,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року головний державний виконавець Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Владімірова А. О. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , боржника у виконавчому провадженні №66037406, яке відкрите на виконання виконавчих листів №569/19006/19, виданих Рівненським міським судом 21.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 15.05.2019 року в сумі 7000 доларів США, 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 1718,85 грн. судових витрат. Подання вмотивоване тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться вказане виконавче провадження, рішення не виконано, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від його виконання, декларацію не надала, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів. Державний виконавець просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 на підставі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України".

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року у задоволенні подання головного державного виконавця Здолбунівського ВДВС у Рівненському районі про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що суд, відмовляючи у задоволенні клопотання, керувався формальними підставами, чим порушив норми процесуального права. Про час і місце розгляду справи його, як стягувача у виконавчому провадженні, суд не повідомив. Рішення Рівненського міського суду від 19.05.2020 року у справі № 569/19006/19 за яким на його користь з ОСОБА_2 стягнуто 7000 доларів США, 5000 грн., 1718,85 грн. не виконано. Боржник не вчиняла жодних дій по погашенню боргу. У зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду, державний виконавець уже двічі звертався до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 . Держаним виконавцем усунуто всі недоліки на які вказував суд при попередніх поданнях, боржник на виклики державного виконавця не реагує і не з`являється. Покликаючись на недостатнє дослідження обставин справи, однобічний розгляд, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання державного виконавця.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення. Надані головним державним виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених нею дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак доказів того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем не наведено.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, з огляду на таке.

Судом встановлено: рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.05.2020 року у справі № 569/19006/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 7000 доларів США за договором позики, 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 1718 гривень 85 копійок судових витрат.

За заявою стягувача 01.10.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішенням Рівненського міського суду від 19.05.2020 року у справі № 569/19006/19.

На даний час у головного державного виконавця Здолбунівського відділу ВДВС у Рівненському районі Владімірової А. О. перебуває зведене виконавче провадження №66037406 з виконання виконавчих листів №569/19006/19, виданих Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 7000 доларів США, 5000 грн., 1718,85 грн.

З дати ухвалення рішення суду, зобов`язання по поверненню боргу залишились не виконані у повному обсязі. Будь-якого часткового погашення боргу не відбулось.

Встановлено, що державним виконавцем попередньо направлялось до суду подання з вимогою тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Звертаючи до суду з даним поданням, державний виконавець вказувала на те, що ОСОБА_2 свідомо не з`являється на виклики до виконавця, не отримує кореспонденцію за вказаною нею адресою.

Як видно з матеріалів справи, державними виконавцем, в порядку ст.. 56 Закону України "Про виконавче провадження» 01.10.2020 року, 08.07.2021 року, 21.10.2021 року, 22.12.2021 року, 21.02.2022 року, 27.12.2022 року, 25.07.2023 року виносились постанови про накладення арешту на кошти боржника, що є на банківських рахунках.

Згідно відомостей про рахунки боржника, ОСОБА_2 з часу відкриття виконавчого провадження сім разів відкривала нові рахунки у різних банках.

З відповіді на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону видно, що ОСОБА_2 протягом 2020-2023 неодноразово перетинала кордон України.

Як пояснив у судовому засідання ОСОБА_1 - стягувач у виконавчому провадженні, ОСОБА_2 після рішення суду про стягнення боргу відчужила належну їй квартиру, у спілкуванні по телефону повідомляє, що повертати борг не має наміру. Неодноразовий перетин ОСОБА_2 кордону пов`язано з тим, що остання надає туристичні послуги.

ОСОБА_2 для надання пояснень у судове засідання не з`явилась. Апеляційним судом остання повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади.

Проаналізувавши зміст подання та подані до подання матеріали на підтвердження заявленої вимоги державного виконавця, виходячи із того, що зобов`язання з дати ухвалення рішення суду не виконано в повному обсязі, апеляційний суд приходить до висновкку, що виїзд за кордон боржника ОСОБА_2 може унеможливити виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У силу п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на ОСОБА_2 у зв`язку з примусовим виконанням рішень суду, є помилковим.

Наявність у ОСОБА_2 заборгованості, встановленої рішенням суду, яка протягом тривалого часу, з моменту ухвалення рішення, не погашалась навіть частково, є діями з ухилення від виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом значного часу, а виїзд за межі країни, може призвести до невиконання боржником рішення суду.

Враховуючи вищенаведені докази, та вимоги законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду по поверненню позики ОСОБА_1 , як також те, що боржник може вибути за межі України з метою ухилення від виконання зобов`язань, доведено, а тому наявні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, встановлених рішеннясм суду у справі № 569/19006/19.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року скасувати.

Подання головного державного виконавця Здолбунівського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Владімірової Анни Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.05.2020 року у справі № 569/19006/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 доларів США, 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 1718 гривень 85 копійок судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.