ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4839/23 Головуючий суддя І інстанції Сугачова О. О.
Провадження № 22-ц/818/2942/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення плати за користування житлом
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2023 року, по цивільній справі № 643/4839/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання

в с т а н о в и в:

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Нартова М. звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 в сумі 99 977,03 грн, а також судовий збір в сумі 2684,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються позивачем. У відповідачів утворилась заборгованість в сумі 99 977,03 грн за період з 01.04.2016 по 23.02.2022. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 в сумі 99 977,03 грн, а також судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2023 року позов КП «ХТМ» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 у розмірі 99 977 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) гривень 03 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в сумі 2684 гривні 00 копійок в рівних частках по 1342 гривні 00 копійок з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї заборгованості та відмовити в цій частині в задоволенні позову.

Вказує, що в березні 2022 року була вимушена виїхати за кордон, де знаходиться на даний момент.

Зазначає, що судом не застосовано а.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під чай дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби» позивач пропустив строк позовної давності та не мав право на стягнення з нього за період з 01.08.2012 по 11.03.2017 року. Вказує, що стягнення заборгованості за період з 11.03.2017 по 30.09.2021 року визнаю та просить стягнути солідарно.

Вказує, що позивач не звертався до суду з заявою про поновлення строку, не довів причини його пропуску.

Зауважує, що відповідачі можуть відповідати за порушення зобов`язання тільки в межах загальної позовної давності тривалістю у три роки, отже позовні вимоги про стягнення з неї відповідної заборгованості за період більший ніж три роки є необґрунтованими.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не зовсім відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 99 977,03 грн. є обґрунтованими, а тому вказана сума має бути з них стягнена на користь позивача.

Колегія суддів не повністю з цим погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач (а.с.5,8).

Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 становить в сумі 99 977,03 грн (а.с.4).

Як вбачається з наданої позивачем відомості про нарахування та оплати за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послуги, які надає КП «ХТМ», за період з 01.08.2012 року по 30.09.2021 року становить 91744,99 грн., 3 відсотки річних (за останні 3 роки з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року) 1794,58 грн., інфляційні витрати (за останні 3 роки з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року) 4175,25 грн.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Правила).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. (ч. 1 ст. 10 Закону).

Частиною 3 статті 16 Закону передбачено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

Відповідно до п. 6 Правил послуги повинні відповідати:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору;

з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку;

з централізованого водовідведення - нормативам з відведення стічних вод за умови підтримання відповідного стану приміщень будинку та прибудинкової території.

Місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування мають право тимчасово визначати інші норми споживання, кількісні та якісні показники та режими надання послуг в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Перелік послуг, що надаються споживачеві, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (п. 7 Порядку).

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п. 20 Порядку).

Відповідно до п. 21 Порядку у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Підпунктом 1 п. 30 Порядку унормований обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки.

Як вбачається з наданої позивачем відомості про нарахування та оплати за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послуги, які надає КП «ХТМ», за період з 01.08.2012 року по 30.09.2021 року становить 91744,99 грн., 3 відсотки річних (за останні 3 роки з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року) 1794,58 грн., інфляційні витрати (за останні 3 роки з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року) 4175,25 грн.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Згідно зі ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовився від них у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим, в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Щодо спливу позовної давності та розміру заборгованості в цих межах, колегія суддів зазначає, що наведені у апеляційній скарзі представника позивача аргументи щодо перебігу трирічного строку позовної давності ґрунтуються на чинних нормах матеріального права та підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами і доповненнями) у період з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року встановлений карантин на всій території України, який постановами КМУ від 20 травня 2020 № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 09 грудня 2020 року № 1236, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021р., № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023 (із змінами і доповненнями) карантин був продовжений на всій території України з 22 травня 2020р. до 30 червня 2023 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктами 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон України набрав чинності 02.04.2020, до суду позивач звернувся 21.03.2023 року, під час дії карантину, який був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі Постанови КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Внаслідок дії цього Закону України усі вимоги, за якими припинився (сплив) трирічний строк загальної позовної давності під час дії карантину були продовжені.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У спірних правовідносинах обов`язок споживача - відповідача у справі сплатити за надані позивачем послуги визначений ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - щомісяця, а тому заборгованість, яка існувала в межах трирічного строку позовної давності на день набрання чинності згаданого Закону України № 540-IX, 02.04.2020, тобто по зобов`язанням зі строком виконання з 02.04.2017, вважається такою, що позовна давність щодо них не спливла. Отже заборгованість відповідача згідно наданого позивачем розрахунку має враховуватися за період з квітня 2017 по січень 2022 року, вона складає згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції відомості та розрахунку 49188 грн. 93 коп., в межах вказаного строку позовної давності позивач визнав вказаний розмір заборгованості (а.с. 37-38).

Обґрунтовуючи доводи позову КП «ХТМ» надано до суду відомість про нарахування та оплати за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послуги, які надає КП «ХТМ», за період з 01.04.2016 року по 23.02.2022 року та становить 99977,03 грн.

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, наполягала на застосуванні до позовних вимог загального 3 річного строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 01 квітня 2017 року по 23.02.2022 року включно перебуває у межах трирічного строку позовної давності, який припинявся з 02.04.2020 року, а тому слід визнати, що доводи скарги знайшли своє підтвердження та спростовують висновки суду першої інстанції.

Всупереч вимог ст. 89, 265 ЦПК України суд першої інстанції вказану заяву про застосування наслідків спливу позовної даності належним чином не перевірив, вказаних обставин не з`ясував та помилково не застосував вказані норми матеріального права щодо позовної давності. Тому рішення суду підлягає зміні в частині періоду та суми стягнення заборгованості.

Виходячи з вищевикладеного, та відповідно до принципу диспозитивності, ст. 13 ЦПК України, згідно якому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, - судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а позовні вимоги частковому задоволенню, на суму 49188 грн. 93 коп., яку визнав відповідач у доводах апеляційної скарги.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду з позовом, сплатило 2684 грн судового збору (а.с.1-2).

Позовні вимоги задоволено на 99977,03/82334,20=82 %.

Таким чином, з відповідачки необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду першої інстанції та апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції на користь КП «Харківські теплові мережі» 2984* 82% = 2446,88 грн.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2023 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_1 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 у розмірі 82334,20грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_1 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , судовий збір в сумі 2446,82 в рівних частках по 1223,44 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 23 грудня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна