У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/473/22

19 серпня 2024 року Богородчанський районний суду

Івано-Франківської області

В складі: головуючої судді Решетова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шишка О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області під головуванням судді Шишка О.А. перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 14.08.2024 р. через канцелярію суду подав заяву про відвід судді Шишка О.А..

Заяву обґрунтовує тим, що суддя Шишко О.А. не вживає належних заходів щодо швидкого розгляду справи, що свідчить про його заінтересованість у результаті розгляду справи на користь відповідача, тому підлягає відводу.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, тому суд вважає, що вирішення питання про відвід слід провести без повідомлення учасників справи, оскільки об`єктивної необхідності здійснювати розгляд вказаної заяви про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд проходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Стаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею ст.36 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав (обставин) для відводу судді, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до п.3 та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд вважає, що наведені у заяві про відвід обставини свідчать про незгоду сторони у справі з прийнятими суддею процесуальними рішеннями, в тому числі з відкладенням розгляду справи.

Частина 4 статті 36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді ( п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначив жодної підстави для відводу, передбаченої ст. 36 ЦПК України, а відкладення розгляду справи по суті не може бути свідченням його упередженості, будь-яких інших підстав сумніватися у безсторонності судді Шишка О.А. не встановлено, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід суддіШишка О.А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Решетов