Справа № 127/2897/13-ц
Провадження № 4-с/127/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

за участі державного виконавця Дейдиша С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниця скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дейдиша Сергія Івановича по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 25.04.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дейдиша Сергія Івановича по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 25.04.2023 року.

Скарга мотивована тим, що в січні 2022 року до Вінницького міського суду надійшло подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дейдиша С.І. про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі №127/2897/13, в зв`язку з втратою виконавчого провадження.

13.01.22 р. ухвалою Вінницького міського суду подання задоволено та ухвалено видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №127/2897/13ц, в тому числі стягувачу.

По даному виконавчому провадженню будь-яких постанов про арешт майна або коштів скаржник не отримувала.

28.12.23 р. ОСОБА_1 , подала заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень відкритих щодо неї. В подальшому, 01.01.24 р. вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_3, після чого їй стало відомо про наявність постанови від 25.04.23 р. про арешт її коштів. Дана постанова прийнята на підставі дубліката виконавчого листа №127/2897/13, виданого 22.03.22 р., Вінницьким міським судом. Стягувачем за даним виконавчим листом (дублікатом) являється ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що дана постанова прийнята з порушенням ст.1282 ЦК України, з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 17.10.14 р. Після смерті ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та належала останньому на праві спільної часткової власності.

Скаржник зазначає, що вона, як спадкоємець по заповіту від 16.10.14 р. (спадкова справа №114/2015 у спадковому реєстрі №57084206), 09.02.15 р., подала заяву про прийняття спадщини у зв`язку із смертю спадкодавця ОСОБА_3 . В спадкове майно ввійшла квартира АДРЕСА_3 . Факт прийняття спадщини також підтверджується рішенням апеляційного суду Вінницької області від 25.05.16р. по справі №127/22697/15-ц, що в цілому свідчить про те, що скаржник є спадкоємцем за заповітом, а спадковим майном є лише квартира АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду від 03.08.2015 року змінено боржника у виконавчому провадженні відкритому по виконанню рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі № 127/2897/13-ц - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкоємця - ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що нормами ст.1282 ЦК України встановлено порядок вирішення питання щодо відшкодування боргу боржником - спадкоємцем. Даний порядок не передбачає звернення стягнень на особисті кошти та особисте майно боржника-спадкоємця. Однак, державний виконавець для погашення боргу ОСОБА_2 , звернув стягнення на особисті кошти ОСОБА_1 , які не мають жодного відношення до спадкового майна, чим грубо порушив вимоги ст.1282 ЦК України, а відповідно права скаржника ОСОБА_1 . Наведене вище, на думку скаржника, свідчить про неправомірність постанови старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дейдиша С.І. про арешт коштів боржника від 25.04.23р.

Ухвалою суду від 12.01.2024 року було відкрито провадження у даній справі та витребувано із Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження НОМЕР_3.

У судове засідання скаржник не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, скаргу підтримала просила суд її задоволити.

У судовому засіданні державний виконавець Дейдиш С.І. заперечив щодо задоволення скарги, просив суд відмовити в її задоволенні. Надав суду виконавче провадження НОМЕР_3, для огляду в судовому засіданні.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про те, що вимоги скарги не ґрунтуються на законі та вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2013 року справа №127/2897/13-ц, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 - 58 756,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої самочинним будівництвом та 1 000 грн. моральної шкоди. Рішення суду набрало законної сили 19.04.2013 року. 22.03.2022 року видано виконавчий лист.(а.с.10)

Відповідно до заповіту від 16.10.2014 року ОСОБА_3 , заповів ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 . (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.10.2014 року. (а.с.16)

Ухвалою суду від 03.08.2015 року замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 (а.с.9)

13.01.22 р. ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області подання задоволено та ухвалено видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №127/2897/13-ц, в тому числі стягувачу.(а.с.14-15)

19.04.2023 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дейдиша С.І. відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа №127/2897/13, виданого 22.03.2022 року. (а.с.7)

25.04.2023 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дейдиш С.І. винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.4)

28.12.2023 року ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень відкритих щодо неї.(а.с.5)

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до ч.1 ст.52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» - не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статті 56 та 59 Закону «Про виконавче провадження» передбачають, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника. При цьому, арешт накладається у розмірі стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони звертати стягнення та накладати арешти на кошти на рахунках боржників, які відкриті для зарахування заробітної плати, а також не визначають такі рахунки як рахунки із спеціальним режимом використання.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

- погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно ) боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному і кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, суд приходитиь до переконання, що державним виконавцем не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про арешт коштів боржника ВП НОМЕР_3 від 25.04.2023 року.

Також відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати:

- вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;

- компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;

- польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;

- матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;

- допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

- одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;

- допомогу при усиновленні дитини;

- допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

- допомогу на дітей одиноким матерям;

- допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;

- допомогу на лікування;

- допомогу на поховання;

- щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;

- дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, на яких рахунках знаходяться арештовані кошти, їх розмір та призначення, скаржником до суду не надано.

Крім того, в своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що виконавець мав виконати рішення суду лише відносно успадкованого майна шляхом його реалізації, однак заявник помиляється, оскільки це не випливає із рішення суду. Навпаки, резолютивна частина рішення суду передбачає стягнення чітко визначеної суми з боржника на користь стягувача тому правових підстав для задоволення скарги у суду немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дейдиша Сергія Івановича по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 25.04.2023 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду Вінницької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.01.2024 року.

Суддя