Провадження № 2-др/537/6/24
Справа № 537/4342/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2024 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гирі Анни Володимирівни про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
09 жовтня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданий його представником адвокатом Гиря А.В., до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в якому просить визнати виконавчий напис №5896, вчинений 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 222281,36 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві позивачем було заявлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, складається з витрат на оплату судового збору, витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
Представник позивача адвокат Гиря А.В. в судовому засіданні 16 січня 2024 року зазначила, що витрати на правничу допомогу будуть подані у строки, що передбачені п.8 ст.141 ЦПК України з метою їх подальшого розподілу відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, подавши перед цим 31.10.2023 року відповідну заяву.
23 січня 2024 року представник позивача адвокат Гиря А.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, в якій просила стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.01.2024 року у справі №537/4342/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Адвокат Гиря А.В. надавала позивачу ОСОБА_1 правову допомогу під час розгляду даної цивільної справи на підставі договору про надання правової допомоги від 18.08.2023 року. За умовами договору гонорар сплачується адвокату після складання актів виконаних робіт (наданих послуг). 21 січня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був складений та підписаний Акт виконаних робіт (наданих послуг), за яким ОСОБА_1 підтвердив, що адвокатом Гиря А.В. виконані в повному обсязі послуги у справі №537/4342/23, а тому сплатив на користь адвоката гонорар в розмірі 9200,00 грн., що підтверджено квитанцією №1 від 21.01.2024 року. За таких обставин, просить задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гиря А.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, заяву про винесення додаткового рішення підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.
Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого документу, що видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Контроль за виконанням судових рішень покладається на суд, відповідно до Розділу VII ЦПК України.
Отже здійснення судом контролю за виконанням судового рішення є завершальною стадією судового провадження. А тому сторони мають право на відшкодування понесених судових витрат під час судового провадження у зв`язку з розглядом справи на стадії здійснення судом контролю за виконанням судового рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
У ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. (ч.8 ст.141 ЦПК України).
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.9 ст.141 ЦПК України).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
У пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
Враховуючи дату проголошення ухвали суду та дату надходження до суду заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат з доказами понесених витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено п`ятиденний строк, визначений нормою ч. 8 ст.141 ЦПК України для подання такої заяви.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В ст.270 ЦПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Установлено, що в обгрунтування витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, представник позивача ОСОБА_2 подала Договір про надання правової допомоги від 18 вересня 2023 року, предметом якою є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, в тому числі по супроводженню та представництву інтересів клієнта, в тому числі надання правової допомоги по справі про визнання виконавчого напису від 07.05.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню, по виконавчому провадженню №65610180 та інші необхідні дії, що не передбачені даним договором, для забезпечення прав та інтересів клієнта.
Відповідно до п.п. 4.1-4.2 даного Договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо на підставі складених додатків до цього договору, а також Актів виконаних робіт (наданих послуг). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір або погодинна оплата) встановлюється в залежності від виду послуг, що був наданий.
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг), укладеного між адвокатом Гиря А.В. та ОСОБА_1 , адвокатом Гиря А.В., який є Додатком до Договору про надання правової допомоги від 18.09.2023 року, були виконані такі роботи (надані послуги) по справі №537/4342/23: 1) складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про надання усіх постанов по ВП №65610180, копію виконавчого напису нотаріуса (№19/09/01 від 19.09.2023 р.) за одну годину 1000,00 грн.; 2) складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» (12 сторінок). Формування додатків до позовної заяви. Подання/направлення позову до суду за 4 години 4000,00 грн.; 3) складання та подання до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №537/4342/23 від 24.10.2023 року за 0,5 години 500,00 грн.; 4) складання та подання до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяви про виконання ухвали суду, направлення засобами поштового зв`язку (цінними з описами листами) учасникам справи копії позову з додатками в паперовому вигляді (09.11.2023 р.) за одну годину 1000,00 грн.; 5) участь в судовому засіданні 07.11.2023 р. по справі №537/4342/23 в режимі ВКЗ за одне судове засідання 1000,00 грн.; 6) складання та подання до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяви про стягнення судових витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України по справі №537/4342/23 від 31.10.2023 р. за 0,5 години 500,00 грн.; 7) участь в судовому засіданні 16.01.2024 р. по справі №537/4342/23 в режимі ВКЗ за одне судове засідання 1200,00 грн. Роботи виконані на суму 9200,00 грн.
Підписуючи даний Акт виконаних робіт, ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно адвокатом Гиря А.В. послуги у справі №537/4342/23 були виконані в повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають.
За надання правової допомоги відповідно до Договору від 18.09.2023 року, Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 21.01.2024 року, ОСОБА_1 сплатив адвокату Гирі А.В. гонорар в розмірі 9200,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 21.01.2024 року.
При визначенні суми відшкодування суд враховує відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Зважаючи на викладене, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9200,00 грн.
Керуючись ст.ст. 258-261, 270, 353 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гирі Анни Володимирівни про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат у справі №537/4342/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 (дев`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.
Інформація про сторони та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 11.04.2006 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мурашова Н.В.