Справа № 214/7214/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, що виникла по АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2013 по 31.07.2023 у сумі 35 175,20 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.07.2023 у сумі 246,46 грн. за період з 01.12.2013 по 01.02.2022 інфляційні втрати у сумі 7 933,93 грн. і 3% річних у сумі 2 641,33 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за послуги.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Згідно із статтями 55, 124 Конституції України та статтею 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Суд вправі закрити провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом. Такі підстави визначено у статті 255 ЦПК України.

Так, відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За таких обставин, позов не може бути пред`явлено до померлої особи.

За змістом статті 55 ЦПК України процесуальне правонаступництво у цивільній справі допускається у разі, якщо позов пред`явлено до сторони - фізичної особи, за її життя, і уже після пред`явлення позову фізична особа померла і правовідносини допускають правонаступництво.

Цивільне процесуальне законодавство України не має норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, зокрема й у зв`язку зі смертю, вже після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших обставин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20, а також постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц, провадження № 61-33766сво18.

Так, на виконання запиту суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія актового запису про смерть № 179 від 26 січня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правонаступництво в даному випадку не допускається, оскільки позивач просить стягнути борг за період з 01.10.2013 по 31.07.2023, тобто майже 8 років після смерті відповідача ОСОБА_1 , тому провадження слід закрити.

Фактично ОСОБА_1 , який помер до пред`явлення до нього позову, не набув статусу сторони у справі, тому підстави для застосування статті 55 ЦПК України та встановлення правонаступників відсутні саме через те, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку, тобто до відкриття провадження у справі.

Спадкоємці померлої на момент відкриття провадження у справі не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України справа підлягає закриттю, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки процесуальний закон не передбачає судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинена, справа підлягає закриттю, оскільки пред`явлений позов до фізичної особи, яка померла до відкриття провадження у справі, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише така справа, у якій заявлені вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як заяв, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих заяв, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2024 року.

Суддя: А.В. Ткаченко