Номер провадження: 22-ц/813/6904/24
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою споживчого товариства «Сузір`я Плюс», в інтересах якого діє адвокат Тимчук Олександр Олександрович, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2024 року в частині забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «Сузір`я Будова», товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», споживчого товариства «Сузір`я Плюс» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкт інвестування та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «Сузір`я Будова», товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», споживчого товариства «Сузір`я Плюс» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкт інвестування та зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить суд визнати згідно договорів асоційованого членства в споживчому товаристві, укладених між СТ «Сузір`я Будова» та асоційованими членами майнові права на об`єкти нерухомості (за переліком); зобов`язати СТ «Сузір`я Будова» виконати у повному обсязі умови договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, укладених між СТ «Сузір`я Будова» та пайовиками (за переліком) шляхом забезпечення будівництва будинку, закріплення та передачі квартир (нежитлових приміщень, паркінгів), правовстановлюючі документи позивачам; зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 23.08.2016, укладеного з СТ «Сузір`я Будова» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

Разом із позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони споживчому товариству «Сузір`я Будова» в будь-який спосіб відчужувати (передавати) будь-яким іншим особам майнові права позивачів на об`єкти будівництва (інвестування) згідно укладених з позивачем договору асоційованого членства у споживчому товаристві, а саме, укладеним з ОСОБА_1 в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сорок одна) гривень, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США, згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м.

Заборони товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ) діяти в будь-який спосіб, що утворює передумови для відчуження (передання) будь-яким іншим способом майнові права ОСОБА_1 згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сорок одна) гривень, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США.

Заборони споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо к ористування, розпорядження та відчуження (передання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сорок одна) гривень, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб, що утруднить виконання рішення по справі.

07 серпня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено споживчому товариству «Сузір`я Будова» в будь-який спосіб відчужувати будь-яким іншим особам майнові права на об`єкт будівництва (інвестування) згідно укладеного з ОСОБА_1 у розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 грн, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США, згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Заборонено споживчому товариству «Сузір`я Плюс», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 грн, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник споживчого товариства «Сузір`я Плюс» - адвокат Тимчук Олександр Олександрович подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2024 року в частині заборони Споживчому товариству «Сузір`я Плюс», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 грн, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Від позивача ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшов відзив в якому позивачем наголошено на правильності висновків суду першої інстанції та на необхідності застосування саме вказаних в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції заходів забезпечення позову. Заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2024 року в оскаржуваній частині без змін, як законну та обґрунтовану.

В судове засідання, призначене на 12 грудня 2024 року об 16 год 00 хв сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та довідками, наявними в матеріалах справи (а.с. 129-133).

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.

Оскільки, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2024 року оскаржується лише в частині заборони СТ «Сузір`я Плюс», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно укладеного договору, то апеляційний суд переглядає ухвалу лише в цій частині.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірних майнових прав на користь третіх осіб, що в подальшому може впливати на строки процесуального розгляду справи, спричинити труднощі під час виконання рішення по справі, беручи до уваги те, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а заборона вчинення певних дій, як захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник є належним, співмірним та збалансованим заявленим позовним вимогам, наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині.

Однак суд апеляційної інстанції не може повністю погодитись із висновками суду першої інстанції в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони СТ «Сузір`я Плюс» вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 грн, з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права убачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заборона вчиняти певні дії застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується із доводами скаржника про безпідставність заборони СТ «Сузір`я Плюс» вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 , зважаючи на таке.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову у цій частині мотивована тим, що СТ «Сузір`я Плюс» вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання у користуванні, розпорядженні та відчуженні майнових прав позивача на об`єкт будівництва (інвестування), та на підтвердження цього посилається на проект запропонованого позивачу договору із СТ «Сузір`я Плюс».

На підтвердження своєї позиції заявник посилається на статті засобів масової інформації, розміщених у мережі інтернет, а саме, на статті: Одеська «Будова» пропонує інвесторам ЖК «Чотири сезони» доплатити за добудову їхнього житла (https://interfax.com.ua/news/economic/975890.html) та Одеська «Будова» вимагає з інвесторів доплатити 25% або квартир не буде (https://culturemeter.od.ua/uk/odeska-budova-vymahaye-z-investoriv-doplatyty-25-abo-kvartyr-ne-bude-211002/).

Пунктами 1, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

У постанові КЦС ВС від 17 січня 2024 року у справі №522/11884/22-Е зазначено, що реєстраційна дія охоплює поняття відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видачу довіреності щодо зазначеного майна, укладення інших видів договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 457/1089/22 (провадження № 61-9420св23).

З огляду на наведені вище положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» СТ «Сузір`я Плюс» не є суб`єктом, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна (майнових прав), тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави забезпечення вказаного позову, зокрема, шляхом заборони СТ «Сузір`я Плюс», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги про тотожність заходів забезпечення позову, про які просив позивач ОСОБА_1 та вжитих судом, позовним вимогам у цій справі відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Згідно приписів ч. 8. ст. 150 ЦПК України, заборонено вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В свою чергу, аналізуючи зміст позовних вимог та вимог заяви про забезпечення позову, апеляційний суд зауважує, що зміст вказаних вище позовних вимог та вимог заяви про забезпечення позову спростовує твердження скаржника про їх тотожність, адже вимоги позовної заяви звучать як визнання майнових прав та виконання у повному обсязі умов договорів асоційованого членства, в той час як прохальна частина заяви про забезпечення позову містить вимоги щодо заборони здійснення реєстраційних дій.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності між скаржником та позивачем будь-яких правовідносин чи спору стосуються вирішення спору у цій справі по суті, у зв`язку із чим колегією суддів відхиляються як передчасні та такі, що не дають передбачених законом підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції не врахував всіх обставини у справі, не застосував актуальну практику Верховного Суду з цього питання, тому наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції в частині заборони СТ «Сузір`я Плюс» вчиняти реєстраційні дії та постановленню в цій частині нового судового рішення, про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу споживчого товариства «Сузір`я Плюс» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2024 року скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони СТ «Сузір`я Плюс», (м. Одеса, вул. Осипова, 25, ), вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) згідно Договору № 4/249-КР від 13.03.2018 р. із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 р. на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору № 4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сорок одна) гривень, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Постановити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони СТ «Сузір`я Плюс», (м. Одеса, вул. Осипова, 25, ), вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 на однокімнатну квартиру, розміщену на 17 (сімнадцятому) поверсі, яка ідентифікується за № НОМЕР_1 (будівельний номер) загальною площею 46,5 кв.м згідно Договору №4/249-КР від 13.03.2018 із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди від 05.10.2020 та за №252 (номер згідно Технічного паспорту) загальною площею 47,3 кв.м в розмірі проінвестованого внеску в сумі 1 137 241 (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сорок одна) гривень, що є еквівалентом 43 048, 00 доларів США за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 23 грудня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк