УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савчук Ю.Н., вивчивши матеріали позовної ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024р. визначено головуючого суддю Савчук Ю.Н.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вимог вказаної статті ЦПК України позивачем незазначено у позовній заяві відповідача як учасника процесу та його ідентифікаційних даних.

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію від 15 грудня 2024 року про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Підпунктом 2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028 гривень.

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно, складає 1211,2 грн. (3028 х 0,4)

Згідно з ч. 3 ст. 4 цього Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачем позовну заяву подано через електронний кабінет, то, відповідно, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, що складає 968,96 грн. (1211,2х 0,8).

Крім того, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем у позовній заяві об`єднано 3 окремі вимоги немайнового характеру, а відтак судовий збір повинен сплачуватися за кожною такою вимогою окремо, а тому за двома іншими позовними вимогами позивачу необхідно було б сплатити судовий збір як за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожною із них, що складає 1211,2 грн. (3028 х 1211,2)за кожну, а у разі подання позовної заяви через електронний суд - із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що становить 968,96 грн. (1211,2 х 0,8) за кожну вимогу, а разом-1937,92 грн.

Однак відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про стягнення аліментів.

Таким чином позивачу необхідно сплатити 968,96 грн. за дві вимоги, що разом становить 1937,92 грн., що, із вирахуванням вже сплачених позивачем 605,60 грн., становить 1332,32 грн.

Отже, позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також позивачка просить визначити місце проживання дитини з нею. Так ч. 1 ст. 161 СК України передбачає сукупність підстав, за яких питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає вирішенню в судовому порядку: 1) мати та батько дитини проживають окремо; 2) батьки не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, що свідчить про виникнення між ними спору.

При цьому не викладено жодних обставини які свідчили би про те, що місце проживання дитини не встановлено за згодою подружжя.

Крім того, суд звертає увагу позивачки, що під час вирішення питання про призначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування (за місцем фактичного проживання дітей) є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19).

Позивачем заявлена вимога майнового характеру про стягнення аліментів сформульована нечітко, оскільки не зазначено в якому розмірі вона просить стягнути аліменти із відповідача, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України має визначатися сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Також суд зазначає, що заявлені три вимоги не є основними та похідними одні до одних, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання та стягнення аліментів на утримання дитини не залежить від вирішення одних від одних. Крім того, діючими нормами процесуального права передбачений різний порядок позовного провадження у справах за такими вимогами, а у справі щодо стягнення аліментів пріоритетним є її швидке вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка звернулась до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд», шляхом направлення позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі. Таким чином, позивачці після визначення у позовній заяві відповідача та третіх осіб, необхідно надати докази направлення на адресу сторін копії позовної заяви з додатками, поданої до суду.

Крім того, згідно з п.5, 6,7,8,9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником цієї ухвали, попередивши, що в разі неусунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: