Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/147/24
Провадження № 2-н/935/68/24
У Х В А Л А

18 червня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 21 140,62 грн.

Дослідивши дану заяву вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Житомирській області боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наданої копії свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року квартира, що за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та боржнику ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ч. 1, 2 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Отже, як встановлено із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів квартира на праві спільної власності належить 2 співвласникам, тоді як вимога пред`явлена лише до одного співвласника. Актуальних відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав щодо власника(співвласників) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на час звернення до судді із заявою про видачу судового наказу не надано. Власник несе тягар щодо утримання свого майна відповідно до розміру його частки у праві власності на таке майно. Таким чином із заяви не вбачається безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги виключно до ОСОБА_1 ..

При цьому, не містить заява і типового примірника договору про постачання природного газу побутовим споживачем, копія якого відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, долучається до заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, наведені обставини не вказують на безспірність заявлених вимог. Враховуючи вказане, суддя вважає доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.165,354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 21 140,62 грн.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО