КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 758/7006/23 Головуючий у суді першої інстанції - Гребенюк В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "СК "ТАС" (приватне), про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просив суд стягнути з АТ "СК "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 93 725,90 грн. Судовий збір в розмірі 1 558, 43 грн, витрати на проведення та складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 2 000, 00 грн. стягнути з відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 10 квітня 2023 року о 20 год. 05 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Фольцваген CС», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Вишгородська, 51/1 не врахував дорожньої обстановки, під час повороту ліворуч по вул. Красицького, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 758/4397/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем, на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2932002 від 23 грудня 2022 року позивач, у строки передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до відповідача та повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

В той же час, після настання дорожньо-транспортної пригоди, 20 квітня 2023 року, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , з метою визначення вартості нанесених збитків.

Відповідно до звіту СОД ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження складає 523 220,40 грн., вартість відновлювального ремонту складає 688 973,64 грн., ринкова вартість колісного транспортного засобу після пошкодження 110 858,83 грн., вартість матеріального збитку складає 523 220,40 грн.

В подальшому, позивач передав вищевказаний звіт відповідачу для проведення страхового відшкодування.

Листом № 07397/9123 від 23 травня 2023 року відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що: дійсна ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент події, згідно зі Звітом № 46451 від 26 квітня 2023 року, складеним СОД ОСОБА_4 становить 517 274,10 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно з Звітом № 47437 від 16 травня 2023 року, складеним СОД ОСОБА_4 становить 401 000,00 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування: 517 274,10 грн. - 401 000,00 грн.- 1 600,00 грн. = 114 674.10 грн.

Разом з тим, відповідач розглянуло наданий позивачем Звіт СОД ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року, та вказало, що не може прийняти його до розрахунку розміру страхового відшкодування з наступних причин:

1) експертом було невірно визначено прийняту дату виготовлення КТЗ та відповідно невірний строк експлуатації ТЗ (вказаний період з 2017 (фактична дата 01 жовтня 2017 року до 20 квітня 2023 року);

2) невірно визначено строк експлуатації КТЗ впливає на значення Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, що, в свою чергу, впливає на визначення дійсної ринкової вартості на момент події.

24 травня 2023 року відповідач, в супереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не отримавши погодження позивача про розмір страхового відшкодування, сплатив позивачу 114 674,10 грн.

Листом № 779 від 25 травня 2023 року відповідач направив позивачу копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 46451 від 26 квітня 2023 року та копію звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 47437 від 16 травня 2023 року.

Ознайомившись із вищевказаним звітом позивач виявив, що СОД ОСОБА_4 , який визначав вартість пошкодженого колісного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , зробив це з порушенням, оскільки встановив вартість пошкодженого колісного транспортного засобу у спосіб не передбачений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, а саме на підставі проведення віртуального аукціону з зобов`язуючих пропозицій визначення вартості майна.

Виходячи з викладеного, позивач вважає, що вартість пошкодженого колісного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , визначений СОД ОСОБА_4 не міг бути використаний відповідачем при розрахунку суми страхового відшкодування.

Окрім цього, СОД ОСОБА_4 у звіті про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 47437 від 16 травня 2023 року вказав неправдиві відомості, та зазначив про те, що оцінюваний КТЗ не був наданий для повного дефектування (в повністю розібраному стані) для визначення вартості технічно справних складників, відтак виконати п.7.21 не являється можливим. Тобто, єдиним можливим методом для визначення вартості утилізації КТЗ в даному випадку є проведення незалежного відкритого аукціону.

Натомість, ані СОД ОСОБА_4, ані відповідач не звертався до позивача з вимогою надати оцінюваний транспортний засіб для повного дефектування (в повністю розібраному стані) для визначення технічно справних складників.

Враховуючи все вищевказане, вищевказаний звіт, складений СОД ОСОБА_4 на замовлення відповідача, не може бути підставою для визначення розміру страхового відшкодування, та на думку позивача, повинен визначатися на підставі Звіту № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року, складеного СОД ОСОБА_3 , та відповідно складає 412 361,57 грн.

Зазначає, оскільки цивільно- правова відповідальність ОСОБА_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача, на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2932002 від 23 грудня 2022 року, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., при цьому встановлена франшиза в розмірі 1 600,00 грн. та додаткового Договору страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.

Виходячи з викладеного, та враховуючи те, що на думку позивача матеріальна шкода нанесена йому ОСОБА_2 внаслідок ДТП складає 412 361,57 грн., то відповідно відповідач повинен сплатити позивачу 208 400,00 грн.

В той же час, як зазначалось вище, відповідач 24 травня 2023 року сплатив позивачу 114 674,10 грн., а відтак, відповідач зобов`язаний доплатити позивачу 93725, 90 грн. (208 400, 00 грн. - 114 674,10 грн.)

Вказує, що 19 квітня 2023 року ОСОБА_2 сплатив позивачу 1 600 грн. франшизи, передбаченої вищевказаним Полісом.

З огляду на наведене, вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до АТ "СК "ТАС" (приватне), про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено.

Стягнуто з АТ "СК "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 93 725, 90 грн. Стягнуто з АТ "СК "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 558, 43 грн, витрати на проведення та складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 2 000, 00 грн..

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ "СК "ТАС" (приватне) - Ніколаєв В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просив суд оскаржуване рішення скасувати в повному обсязі та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Судові витрати покласти на позивача.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що страховик повинен відшкодовувати оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, при чому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Зазначає, АТ "СК "ТАС" (приватне) сплатило позивачу страхове відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 10 квітня 2023 року у повному обсязі у розмірі 114 674,10 грн. З розрахунку, де дійсна ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент події згідно Звіту № 46451 від 26 квітня 2023 року становить 517 274,10 грн., вартість вказаного автомобіля у пошкодженому стані становить 401 000,00 грн., відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2932002 від 32 грудня 2022 року франшиз становить 1 600,00 грн. Відтак, розрахунок суми страхового відшкодування: 517 274,10 грн. - 401 000,00 грн.- 1 600,00 грн. = 114 674.10 грн.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано взяв до уваги Звіт № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року, що виконаний ФОП ОСОБА_3 , оскільки експертом було невірно визначено прийняту дату виготовлення КТЗ та відповідно вказано невірний строк експлуатації ТЗ (вказаний період з 2017 року, проте фактична дата 03 жовтня 2017 року, відповідно до відповіді на запит відповідача до офіційного дилера «Mitsubishi»). Відтак, невірне визначення строку експлуатації КТЗ впливає на значення Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, що впливає на визначення дійсної ринкової вартості на момент події.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

При апеляційному розгляді справи позивач у справі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 заперечили щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що доводи на які посилається апелянт не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків викладених у рішенні суду. Вважають рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства.

Відповідач у справі ПрАТ «Страхова група «ТАС» , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 230, 231) до суду апеляційної інстанції не з`явився і заяв про відкладення розгляду справи з причин які б могли бути визнанні судом поважними не подав.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу за відсутності представника відповідача у справі ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що 10 квітня 2023 року об 20 год. 05 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген CС», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Вишгородська, 51/1 не врахував дорожньої обстановки, під час повороту ліворуч по вул. Красицького, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 758/4397/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с. 22).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем, на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2932002 від 23.12.2022 позивач, у строки передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до відповідача та повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с. 13-14).

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25.04.2023 ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження складає 523 220,40 грн., вартість відновлювального ремонту складає 688 973,64 грн., ринкова вартість колісного транспортного засобу після пошкодження 110 858,83 грн., вартість матеріального збитку складає 523 220,40 грн (а.с. 34-54).

Листом № 07397/9123 від 23.05.2023 відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що: «Дійсна ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент події, згідно з Звітом № 46451 від 26.04.2023 р. складеним СОД ОСОБА_4 становить 517 274,10 грн.

Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно з Звітом № 47437 від 16.05.2023, складеним СОД ОСОБА_4 становить 401 000,00 грн. (а.с. 55-69).

Листом №07397/9123 від 23.05.2023, відповідач повідомив позивача, про підстави не прийняття Звіту, поданого останнім.

Листом від 26.05.2023 СОД ОСОБА_3 надав роз`яснення з приводу зауважень викладених відповідачем щодо Звіту № 51/65.04.23 від 25.04.2023 р (а.с. 19-20).

Листом № 779 від 25.05.2023 відповідач направив позивачу копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 46451 від 26.04.2023 та копію звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 47437 від 16.05.2023 р (а.с. 18).

З листа відповідача № 853 від 08.06.2023 позивач дізнався про те, що цивільно- правова відповідальність ОСОБА_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача, на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2932002 від 23.12.2022, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., при цьому встановлена франшиза в розмірі 1 600 грн., та Договору страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн (а.с. 16).

Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача на загальну страхову суму за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 208 400 грн. (160 00 грн. - 1 600 грн. (Франшиза) + 50 000 грн.)

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, щорозмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - відповідача, а тому, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 93 725, 90 грн.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про задоволення позову відповідає з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ст. 22 ЦК України).

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Із матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля «Фольксваген CС», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , який на час ДТП керував ним застрахував свою цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу згідно норм вище вказаного Закону у Акціонерному товаристві «Страхова група «Тас» (приватне), що підтверджується полісом АТ 2932002 від 23.12.2022, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., при цьому встановлена франшиза в розмірі 1 600 грн., крім того між сторонами також було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн (а.с. 16).

При цьому страхова сума на відшкодування шкоди спричинено майну складає за полісом АТ 2932002 від 23.12.2022 складає 160000 грн, а за договором добровільного страхування 50000 грн, а всього на загальну суму 210000 грн., розмір погодженої сторонами франшизи 1600 грн., тому відповідач у справі АТ «СГ «ТАС» (приватне) повинне відшкодувати позивачу страхову суму в межах заподіяної позивачу матеріальної шкоди за відрахування розміру франшизи.

Так, позивач, обґрунтовуючи розмір заподіяної йому матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням належного йому автомобіля під час ДТП, посилався на те, що 20 квітня 2023 року звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , з метою визначення вартості нанесених збитків.

Відповідно до звіту СОД ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження складає 523 220,40 грн., вартість відновлювального ремонту складає 688 973,64 грн., ринкова вартість колісного транспортного засобу після пошкодження 110 858,83 грн., вартість матеріального збитку складає 523 220,40 грн.

В подальшому, позивач передав вищевказаний звіт відповідачу для проведення страхового відшкодування.

Листом № 07397/9123 від 23 травня 2023 року відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що: дійсна ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент події, згідно зі Звітом № 46451 від 26 квітня 2023 року, складеним СОД ОСОБА_4 становить 517 274,10 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно з Звітом № 47437 від 16 травня 2023 року, складеним СОД ОСОБА_4 становить 401 000,00 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування: 517 274,10 грн. - 401 000,00 грн.- 1 600,00 грн. = 114 674.10 грн.

Разом з тим, відповідач розглянуло наданий позивачем Звіт СОД ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року, та вказало, що не може прийняти його до розрахунку розміру страхового відшкодування з наступних причин:

1) експертом було невірно визначено прийняту дату виготовлення КТЗ та відповідно невірний строк експлуатації ТЗ (вказаний період з 2017 (фактична дата 01 жовтня 2017 року до 20 квітня 2023 року);

2) невірно визначено строк експлуатації КТЗ впливає на значення Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, що, в свою чергу, впливає на визначення дійсної ринкової вартості на момент події.

24 травня 2023 року відповідач, в супереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не отримавши погодження позивача про розмір страхового відшкодування, сплатив позивачу 114 674,10 грн.

Листом № 779 від 25 травня 2023 року відповідач направив позивачу копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 46451 від 26 квітня 2023 року та копію звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 47437 від 16 травня 2023 року.

Суд першої інстанції вирішуючи вказаний спір та погоджуючись із доводами позивача мотивував своє рішення тим, що позивачем надано достатньо обґрунтованих доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди, в той час як відповідач ці докази належними та допустимими доказами не спростував, тому суд першої інстанції погодився із визначеним позивачем розрахунком ціни позову 93725,90 грн., який становить різницю між між стразовою сумою згідно до укладених договорів обов`язкового та добровільного страхування 210000 ( 160000 + 50000) - 1600 франшизи - 114674,10 грн. здійсненого страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС».

Колегія суддів вказаний висновок вважає законним та обґрунтованим, виходячи із наступного.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо застосування законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема у постановах: від 05 червня 2018 року (справа № 910/7449/17, провадження № 12-104гс18); від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18); від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18); від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19); від 11 грудня 2019 року (справа № 465/4287/15, провадження № 14-406цс19).

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), Велика Палата Верховного Суду, у пунктах 136, 137 указаної постанови зазначила, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

За наведених обставин, колегія суддів вважає доведеними вимоги позивача про стягнення із АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 93725,90 грн.

Перевіряючи доводи апелянта щодо неправильності висновку суду в частині суми яка підлягає відшкодуванню, колегія суддів враховує наступні норми матеріального, процесуального права та обставини вказаної справи.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Так, позивач у справі обґрунтовуючи суму заподіяної йому матеріальної шкоди посилався на те, що відповідно до звіту СОД ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року (а.с.34-49) ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження складає 523220,40 грн., вартість відновлювального ремонту складає 688 973,64 грн., ринкова вартість колісного транспортного засобу після пошкодження 110 858,83 грн., вартість матеріального збитку складає 523 220,40 грн.

Відповідач у справі, заперечуючи проти даних доводів в частині розміру заподіяної шкоди посилався на Звіт № 46451 від 26 квітня 2023 року ( а.с. 50 -69), складений СОД ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС» згідно до якого становить 517 274,10 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно з Звітом № 47437 від 16 травня 2023 року, складеним СОД ОСОБА_4 становить 401000,00 грн.

Із вказаних звітів вбачається, що суттєвою різницею в них є визначення суб`єктами оціночної діяльності залишкової вартості автомобіля так у звіті № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року складеного СОД Ткачука М.С. ринкова вартість КТЗ після пошкодження складає 110858,83 грн, а у звіті про вартість пошкодженого КТЗ №47437 від 16 травня 2023 року ( а.с. 55-57), складеного СОД ОСОБА_4 складає 401000 грн.

Даючи оцінку вище вказаним Звітам колегія суддів враховує, що ні позивач у справі ні відповідач у справі не заявив клопотання про проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи. Більш того відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи на судові засідання, що відбулися у суді першої інстанції 11 жовтня 2023 року ( а.с. 118) та на 29 листопада 20-23 року ( а.с. 130) до суду не з`явився та відповідних клопотання не подавав.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (стаття 103 ЦПК України).

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 104 ЦПК України).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).

Тому колегія суддів, перевіряючи доводи апелянта в частині неправильності висновків суду першої інстанції щодо оцінки вартості пошкодженого КТЗ «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 враховує, що СОД ОСОБА_3 при визначення вартості матеріального збитку № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року дотримався Методики оцінки товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року

за № 1074/8395, зокрема п. 6.1 яким передбачено визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN, що зазначено в п.3.1 складеного Звіту; пункту 6.3.3 згідно до якого у разі відсутності даних про календарну дату першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ або виникнення сумнівів щодо її достовірності, коли встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, під час оцінки за дату виготовлення береться 1 січня встановленого за VIN-кодом модельного року.

Крім того вказаний звіт відповідає вимогам п. 7.1 Методики де зазначено, що ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Так зокрема у п.3.1 Ідентифікації КТЗ СОД ОСОБА_3 у звіті № 51/65.04.23 від 25 квітня 2023 року зазначив пробіг автомобіля 120161 км.

Разом із тим згідно до звіту №47437 від 16 травня 2023 року, складеного СОД ОСОБА_4 визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані становить 401 000,00 грн. Дана оцінка була проведена шляхом проведення відкритих торгів на інтернет-платформі «AUTOonline» за період із 06 травня по 11 травня 2023 року. Як вбачається із додатків наданих до вказаного звіту СОД дані про автомобіль який виставлявся на торги не відповідають реальним даним зазначених в технічному паспорті автомобіля.

Зокрема згідно технічного паспорту автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 значиться 2017 року випуску, а в документах по торгах зазначено 2018 рік. Пробіг згідно реального огляду автомобіля становить 120161 км., а в оголошенні на торги СОД ОСОБА_4 пробіг зазначено 53501 миля, що становить 86101,51 км.

Зазначені відомості які зазначені у звіті 47437 від 16 травня 2023 року, складеного СОД ОСОБА_4 в частині визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані не відповідають дійсним обставинам справи та могли вплинути на реальну оцінку вартості, що обґрунтовано враховано судом першої інстанції при розгляді справи.

Усунути вказані розбіжності суд першої інстанції та апеляційної інстанції міг шляхом призначення та проведення у справі автотоварознавчої експертизи, однак відповідач з таким клопотання до суду не звертався та в судові засідання не з`являвся.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем у справі не спростовано подані позивачем докази, які прийняті судом першої інстанції як об`єктивні, допустимі та достовірні, тому колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів викладених в апеляційній скарзі.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв