Єдиний унікальний номер судової справи: 481/54/24
Номер провадження: 22-ц/812/899/24
У Х В А Л А

10 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Крамаренко Т.В.,

суддів Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2024 року, ухваленого у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у полоні російської федерації, у період часу з 2005 року до 2022 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 08 травня 2024 року Міністерство оборони України, шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій також мітиться клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтоване тим, що майновий стан Міністерства оборони не дає можливості своєчасно, у встановлений для подачі апеляційної скарги строк оплатити судовий збір. На даний час у відповідача вкрай важке фінансове становище, а саме відсутня можливість сплати судового збору в зв`язку з нагальною потребою у додаткових грошових коштах для укріплення обороноздатності країни, що пов`язано з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки і свідчить про незадовільний майновий стан.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір").

Зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб.

Вказаний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 23 лютого 2024 року у справі № 522/21055/19.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі "Kniat v. Poland"; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland").

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо наявності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

За такого, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

При цьому, відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

При цьому відповідно до вимог частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За такого, розмір судового збору, який має бути сплачений апелянтом за подання даної апеляційної скарги становить 726,72 грн (3028 грн х 0,2 х 150%) х 0,8.

Враховуючи наведені норми національного законодавства, практику Верховного Суду та рішень ЄСПЛ щодо обов`язку учасника справи здійснити сплату судового збору у визначеному законом розмірі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі 726,72 грн не є надмірним фінансовим тягарем для заявника, а наведені Міністерством оборони України доводи не є достатніми для відстрочення визначеного апеляційним судом судового збору.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для оплати судового збору.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2024 року - залишити без руху.

Запропонувати Міністерству оборони України у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, оплатити судовий збір у розмірі 726, 72 грн;

- надати квитанцію про сплату вказаної суми до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг м.Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Код ЄДРПОУ суду: 42262466

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У випадку невиконання вказаного недоліку у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук