Справа №705/4608/21
2/705/333/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі Бурлаки А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кецкало В.В., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду позов до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,366га, з кадастровим номером :01:000:0172 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Максимівка Уманського району Черкаської області. 22.01.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Державна реєстрація договору оренди була проведена 01.02.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. За умовами вказаного договору до ОСОБА_2 у платне користування строком на 20 років перейшла належна ОСОБА_1 земельна ділянка. Проте, з моменту укладення договору по день звернення з даним позовом до суду орендар жодного разу не сплатив власнику орендної плати, у зв`язку з чим позивач просить розірвати даний договір оренди земельної ділянки. При цьому, зважаючи на те, що їй не була надана копія укладеного договору оренди земельної ділянки, тому вона не може точно зазначити розмір орендної плати, щоб підрахувати яку саме суму орендної плати заборгував орендар за ці роки, які користується належною їй земельною ділянкою, тому змушена визначити розмір коштів, які підлягають до стягнення з відповідача, відповідно до мінімального розміру орендної плати, визначеного Указом Президента від 02.02.2002 №92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок і земельних часток (паїв), не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Оскільки нормативно грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки становить 12985,53 грн., тому мінімальна орендна плата з дати державної реєстрації договору оренди 01.02.2018 складає 1168,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, як заборгованість по орендній платі.

За вх. № 25385 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що про спірний договір оренди земельної ділянки йому стало відомо лише із пред`явленого до нього позову. Зазначена земельна ділянка протягом 15 років перебувала у користуванні його матері ОСОБА_3 , вона була їй виділена, як додаткова. Його колишня дружина ОСОБА_4 протягом 10 років була сільським головою села Максимівка Уманського району Черкаської області та роз`яснила, що матері передати земельну ділянку у власність не можливо, адже вона вже отримала пай, тому запропонувала оформити дану земельну ділянку на свою сестру ОСОБА_1 , а мати буде продовжувати нею користуватися. Узгодивши вказане питання, відповідно до рішення сільської ради земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_1 , при цьому, обробляв цю земельну ділянку він зі своїм братом. З колишньою дружиною сім`я розпалася, шлюб розірваний і ОСОБА_4 виїхала проживати до Польщі. Жодного договору оренди земельної ділянки він не укладав, не ставив свого підпису. Також, про відсутність такого договору свідчить те, що позивач не надала суду його копію, не знає його умов, адже не розуміє навіть розміру орендної плати. Відповідач вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки був укладений його колишньою дружиною від його імені та імені її сестри ОСОБА_1 , адже вона мала повний доступ до всіх його документів та мала паспорт громадянина України своєї сестри ОСОБА_1 , яка тривалий час проживає в російській федерації, тому мала можливість вчинити будь який правочин від їх імені, при цьому жодного договору оренди вони не підписували. Тому, він не вважає що будь якими своїми діями він порушив право позивача, адже не мав перед нею ніяких зобов`язань, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За вх. № 25680 від 29.11.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кецкало В.В. надійшла відповідь на відзив, з якого вбачається, що будь які обставини у даній справі, які б свідчили про недійсність спірного правочину відсутні. Зазначає, що державна реєстрація договору оренди землі не можлива в разі не існування такого договору. Як вбачається із Втитягу державна реєстрація договору оренди була проведена 01.02.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Земельна ділянка перебуває у користуванні відповідача, проте, з моменту укладення договору оренди він жодного разу не сплатив орендної плати, тому позивач вважає, що такий договір повинен бути розірваний.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кецкало В.В. в судовому засіданні 20.11.2023 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити посилаючись на обгрунтування вказане в позові.

27.06.2024 позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 та зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечують проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Від представника відповідача на адресу суду в черговий раз, 26.06.2024 надійшла заява про відкладення розгляду справи посилаючись на перебування відповідача на лікуванні, при цьому як додаток до заяви додала направлення від 30.05.2024 ОСОБА_2 на консультацію до лікаря. Суд вважає, що направлення відповідача на консультацію до лікаря не є поважною причиною неявки в судове засідання. Крім того, представник відповідача не повідомила щодо причин неявки її у судове засідання. За вказаних обставин та враховуючи поданий відповідачем до суду відзив, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,366га, з кадастровим номером :01:000:0172 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Максимівка Уманського району Черкаської області.

Відповідно до Актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права державним реєстратором Виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Л.А. 01.02.2018 була проведена державна реєстрація договору оренди землі, б/н, укладеного 22.01.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . З даної інформації вбачається, що строк дії договору до 31.12.2038 з правом пролонгації, орендарем зазначено ОСОБА_2 , орендодавцем зазначено ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданого позивачем відзиву та його пояснень, він не заперечує, що вказана земельна ділянка була зареєстрована на позивача ОСОБА_1 та вона є її власником за документами. Також, зазначає, що жодного договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 він не укладав та не підписував, при цьому вказує, що весь цей час земельна ділянка перебувала у користуванні його та його брата, оскільки вони постійно її обробляли, засівали та використовували. Відповідач не заперечує проти існування самого договору та стверджує, що договір був укладений та підписаний від його імені третьої особою, проте, як вбачається з долученого до матеріалів справи Витягу з ЄРДР, 04.01.2023 були внесені відомості по кримінальному провадженні № 0000011 за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_4 , маючи український паспорт своєї сестри ОСОБА_1 , яка проживає на території російської федерації та є громадянкою росії, маючи доступ до документів ОСОБА_2 , підробила підпис сестри ОСОБА_1 та зареєструвала договір оренди земельної ділянки, після чого ОСОБА_4 написала заяву про передачу у власність земельної ділянки від імені своєї сестри ОСОБА_1 в оренду ОСОБА_2 . Проте, з даного витягу не вбачається, що підпис ОСОБА_2 також був підроблений третьою особою.

Також, позивачем не надано жодного доказу того, що він заперечуючи факт укладення договору оренди землі та належність йому підпису на договорі оренди земельної ділянки від 22.01.2018, ставив питання щодо визнання такого правочинну недійсним із зазначених підстав.

Із вказаного слідує висновок, що відповідач визнає, що користується належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, при цьому не сплачуючи їй жодних коштів та не вказавши, що між ними існують будь які інші домовленості щодо безоплатного користування земельною ділянкою, та фактично такими діями визнає дійсність договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач користується належною позивачу земельною ділянкою тривалий час, в тому числі, починаючи з дати укладення договору оренди землі з 22.01.2018 по день звернення з даним позовом до суду, при цьому ним не надано жодного документального підтвердження по виплаті власнику орендної плати за весь період, що свідчить про систематичну несплату орендної плати і це є підставою для розірвання договору.

Крім того, зважаючи на те, що у позивача відсутня копія укладеного договору оренди земельної ділянки від 22.01.2018, тому вона не може точно зазначити розмір орендної плати, щоб підрахувати яку саме суму орендної плати заборгував орендар за ці роки, які користується належною їй земельною ділянкою, тому визначено розмір коштів, які підлягають до стягнення з відповідача, відповідно до мінімального розміру орендної плати, визначеного Указом Президента від 02.02.2002 №92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок і земельних часток (паїв), не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Зважаючи на те, що нормативно грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки становить 12985,53 грн., тому мінімальна орендна плата з дати державної реєстрації договору оренди 01.02.2018 складає 1168,70 грн., яка підлягає до стягнення.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

В даному випадку позивачем надано лише ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, Розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, Договір про надання правничої допомоги від 27.09.2021 та Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2021. При цьому, не надано жодного документального підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 13500 грн. (квитанцій, платіжних доручень), таким чином, вони не підлягають стягненню, а судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст.ст. 526, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 2,4, 12,13,81,141,258-259,264,265,273,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки,площею 0,366га, з кадастровим номером :01:000:0172 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Максимівка Уманського району Черкаської області, укладений 22.01.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (номер запису про речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24673413) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість по орендній платі в розмірі 1168,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Леся Сергіївна Годік