Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7091/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.06.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий - суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Виноградівська міська рада Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом із урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог в частині відмови від вимог про стягнення аліментів на утримання доньки, яка досягла повноліття, та позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї, як повнолітньої.

Із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються із відповідача на її користь на утримання сина, позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина.

Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідачка у зареєстрованому шлюбі народили двох дітей. Шлюб між ними було розірвано Рішенням суду. Рішенням Виноградівського районного суду від 18.10.2013 у справі №299/2945/13 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей, а Рішенням Виноградівського районного суду від 29.04.2020 у справі №299/3642/19 розмір аліментів було збільшено до 2000 грн щомісячно на кожну дитину. Аліменти не сплачуються. Позивач стверджує, що витрати на утримання дітей значно зросли. Крім того, позивач стверджує, що батько ухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми, не спілкується з дітьми, не піклується про них, кілька років поспіль. Перешкод для цього не було.

Станом на час судового розгляду справи донька сторін досягла повноліття.

В ході підготовки справи до судового розгляду Виноградівська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування подала до суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо двох його дітей.

Відповідач відзиву не подав.

У судове засідання на судовий розгляд справи учасники справи не з`явилися.

Позивач письмово клопотав про розгляд справи без його участі на підставі наведених у позовній заяві доводів та поданих письмових доказів. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. Причин неявки суду не повідомлено. Клопотань не надходило. Відзив не подано.

Із Виноградівської міської ради Закарпатської області до суду надійшла письмова заява, у якій третя особа просить розглядати справу без участі її представника. Просять врахувати позицію, викладену у висновку.

Судовий розгляд справи в силу ст.ст.280-282 ЦПК України проведено на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд).

Вивчивши доводи позовної заяви із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування при Виноградівській міській раді Закарпатської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне.

Виноградівський районний суд Закарпатської області та Закарпатський апеляційний суд розглядали цивільний спір у сімейних правовідносинах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За результатами судового розгляду судом апеляційної інстанції винесено Постанову від 03.02.2021 у справі №299/3642/19, якою Рішення Виноградівського районного суду від 29.04.2020 частково скасовано, у задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька - відмовлено, скасовано рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору. В іншій частині Рішення Виноградівського районного суду від 29.04.2020 у цій справі залишено без змін.

Рішеннями судів у цьому спорі у цивільній справі №299/3642/19 встановлено наступні преюдиційні обставини:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких рішенням Виноградівського районного суду від 18.10.2013 у справі №299/2945/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі по 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи із 22.08.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду від 18.12.2018 у справі №299/3253/18 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 12.10.2005 у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, Актовий запис №189, - розірвано.

30.11.2019 ОСОБА_1 уклала в м.Ніредьгаза, Угорщина, шлюб із Кеслером Питером, після укладення шлюбу прізвище позивачки « ОСОБА_1 ».

Зі слів позивачки, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей.

Правовідносини, що виникли, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зі слів позивачки, та що суд вважає об`єктивно вірогідним, з часу збільшення розміру стягуваних на дітей аліментів у розмірі по 2000 грн на одну дитину щомісячно, - витрати на утримання неповнолітнього сина значно зросли, зокрема і тому, що син подорослішав, а отже зросли витрати на забезпечення його харчування, придбання одягу та інших речей повсякденного вжитку, необхідних дітям шкільного віку. Рівень споживчих цін суттєво зріс, що не потребує доведення. Той факт, що в сучасних умовах утримання дітей шкільного віку вимагає значних матеріальних витрат - не потребує доведення.

Тому у частині вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання сина позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі, який просить позивач. При цьому суд керувався в першу чергу інтересами дитини, яка є власником аліментів, та єдиним джерелом матеріального існування якої є батьки.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них).

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, суд переконався, що відповідач свідомо ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення життя, здоров`я та виховання своїх двох дітей, щодо яких має батьківські права та обов`язки. Вже протягом тривалого часу відповідач не спілкується з дітьми, не навідує їх, не займається забезпеченням їх життя, навчання, не піклується про їх здоров`я. У справі не встановлено обставин, що б свідчили про об`єктивні та непереборні перешкоди у виконанні батьком батьківських обов`язків. Такий стан речей має тривалий характер. Суд констатує, що така поведінка батька не відповідає інтересам дітей.

Вирішуючи спір у даній частині суд враховує також Висновок органу опіки та піклування, Виноградівської міської ради Закарпатської області від 05.02.2024 №02.1-15/580 (а.с.39). За змістом Висновку, орган опіки та піклування провели комісійне обстеження матеріальних умов проживання сім`ї позивачки. За результатами вивчення життя сім`ї, комісія визнала доцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо його двох дітей.

Старша донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового розгляду справи досягла повноліття. Позивачка не підтримала позовні вимоги, заявлені в інтересах доньки про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неї.

Суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина є обґрунтованою, підлягає задоволенню, та не суперечить інтересам дитини, а навпаки слугуватиме підставою для її додаткового соціального захисту. Позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина буде не лише мірою відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дитини, яка позбавлена як батьківського піклування так і відповідного статусу, який дає підстави для надання дитині соціального захисту та сприяє реалізації її законних інтересів та прав.

Отже, суд знаходить уточнені позовні вимоги в цілому обґрунтованими, є законні підстави для їх задоволення. Уточнений позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 112, 150,153,159,164,166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76,81,141,258,265,280-281, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги задоволити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на утримання його сина ОСОБА_5 на підставі Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/3642/19 у розмірі 2000 грн щомісячно.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав щодо його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба