УХВАЛА

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 753/11037/22

провадження № 61-8266ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргуОСОБА_1 , подану адвокатом Кошельником Богданом Сергійовичем, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про захист прав споживачів.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 рокупозов задоволено частково.

Стягнено з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , відшкодування завданих йому збитків з усунення недоліків виконаної роботи в розмірі 51935,95 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , відшкодування витрат з проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнено з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків з усунення недоліків виконаної роботи, відшкодування моральної шкоди і в частині стягнення витрат з проведення будівельно-технічної експертизи та витрати на отримання професійної правничої допомоги скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягненні пені за прострочення виконання зобов?язаннязалишено без змін.

У червні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Кошельника Б. С. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявниці немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Кошельником Богданом Сергійовичем, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська