Справа № 703/2156/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

за участі:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянська міська рада про встановлення факту спільного проживання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час смерті останньої.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Спадщину після його смерті прийняла вона так як подала заяву про прийняття спадщини та його дружина ОСОБА_3 , оскільки постійно на день смерті спадкодавця проживала разом із ним однією сім`єю.

Однак, не оформивши належним чином право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_4 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , належну їй та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_4 .

Оскільки позасудовим шляхом вона не може встановити факт спільного проживання із ОСОБА_3 то змушена звернутись із даною заявою до суду.

Відповідно заявниця просила суд встановити факт постійного проживання разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкоємицею ОСОБА_3 . Пояснила, що вона тривалий час знайома з родиною Онищенків та мала з ними дружні стосунки. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були чоловіком та дружиною і проживали самотньо без дітей та рідних. Пояснила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були людьми похилого віку, вже не мали змоги самостійно себе обходити, прибдавати ліки та продукти харчування. Спершу вона по дружньому приходила до них та допомогала по господарству, приносила ліки та продукти. Однак так як і вона проживала одна то вирішила переїхати до Оніщенків та допомагати їм постійно щоб кожного дня бути поруч, оскільки вони вже були зовсім немічні. Після смерті ОСОБА_4 вона допомогала із похоронами, влаштовувала поминальний обід та домовлялась за все необхідне, оскільки його дружина ОСОБА_3 за станом здоров`я вже не могла цього робити. Після смерті ОСОБА_3 вона аткож самостійно займалась її похоронами, оскільки інших рідних в неї не було. Оскільки вона була зареєстрована за іншою адресою ані ж спадкоємиця то іншим шляхом встановити факт спільного проживання вона не має змоги.

Представник заявниці, адвокат Геріх Н.А. в судовому засіданні просила суд встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на день смерті останньої, оскільки іншим шляхом це зробити заявниця не має змоги.

Представник заінтересованої особи Смілянської міської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява в якому вона просить суд провести розгляд справи у її відсутність та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, врахувавши позицію заінтересованої особи, викладену письмово, врахувавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки проживала разом із ним однією сім`єю.

З довідки ЦНАП виконавчого комітету Смілянської міської ради № 1219 від 27 березня 2023 року вбачається що ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований разом з ОСОБА_6 .

З копії свідоцтва про одруження від 22 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були чоловіком та дружиною.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18 квітня 2023 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

З довідки виданої ОСББ «Обнова» № 43 від 18 жовтня 2023 року вбачається, що разом з померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно до дня їх смерті проживала без реєстрації ОСОБА_1 . Після їх смерті здійснила похованна обох.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона тривалий час знала родину Оніщенків та мала з ними дружні стосунки. Вона часто перебувала в гостях в ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки товаришувала з ОСОБА_11 . Вказала суду на те, що їй відомо, що ОСОБА_12 проживала разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 разом та доглядала за ними з 2016 року. Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тривалий час та їй достеменно відомо, що вони проживали спільно з ОСОБА_1 , яка домотала їм в усьому бо вони вже за станом здоров`я самостійно не могли багато чого робити. Зазначила і про те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_14 пстійно ставились до ОСОБА_17 , як до рідною доньки та завжди її називали донечка.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що їй достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки знала їх всих та мала з ними гарні доброзичливі стосунки.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що була є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і вони спілкувались по дружньому. Вказала, що вона знає про те, що ОСОБА_1 дійсно з 2017 року проживала разом з родиною Оніщенків та постійно допомогала їм по господарству. Після смерті ОСОБА_12 здійснила поховання як ОСОБА_9 так і ОСОБА_20 , провела всі необхідні поминалні обряди та обіди за власний кошт.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні вказала суду на те, що вона проживає в сусідньому будинку з померлими Оніщенками та мала з ними товариські стосунки. Підтвердила суду той факт, що ОСОБА_1 з 2016 року проживала разом як родина з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 621/02-14 від 15 травня 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 .

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори 594/02-14 від 14 травня 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що заявницею ОСОБА_1 доведено факт її постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що заявницею доведено факт її постійного проживання з 2016 року разом із спадкодавицею ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись статями 15, 16, 328, 1216-1218, 1221, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянська міська рада про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 разом із спадкодавицею ОСОБА_3 з 2016 року по час смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) по АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький