Справа № 523/4960/24
Провадження №2/523/3204/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (місцезнаходження: пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 2) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник мпозивача звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43032,49 грн., також судові витрати що складаються з судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 7100,00 грн.

Позов мотивується тим, що 01.04.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту 491022620, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 29734,27 грн., строк кредиту 48 місяців, відсоткова ставка 39,90 %. Договір укладено в електронній формі. Банк виконав свої зобов`язання та надав кредит. Позичальник не виконував умови договору через що станом на 20.09.2021 року утворилась заборгованість 43032,49 грн., яка складається з тіла кредиту 29169,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 14868,44 грн.

20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу та позивач набув статусу кредитора за кредитним договором 491022620 від 01.04.2020 року.

Представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. надала відзив на позов в якому зазначає, що позов відповідач не визнає з підстав того що у справі відсутні докази передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача та позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за Договором факторингу.

Відзив обґрунтовується положеннями ст.ст.1077,1078, 1079 ЦК України, правовими висновками викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №909/968/16 та від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18, від 08.11.2023 у справі 206/4841/20.

Крім того, розрахунок заборгованості складено позивачем та не є документом бухгалтерського обліку, тоді як тільки виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами заборгованості (постанова Верховного Суду від 07.04.2021 року справа №752/9423/15-ц, від 16.09.2020 року справа №200/5647/18).

Також, позивач не обґрунтував заявлену суму коштів, та сума витрат на правову допомогу є завищеною, неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якому зазначив, що виписка по рахунку клієнта є документом, який підтверджує факт видачі коштів, а тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника, до того ж відповідач свого розрахунку не надав.

При цьому наявне посилання на постанови Верховного Суду від 19.10.2022 року справа №501/19/17, від 22.06.2022 року справа №296/7213/15, від 19.01.2022 справа №199/5072/19, від 19.01.2022 справа №204/3530/17.

Щодо сумнівів відповідача про укладення договору факторингу позивачем надано копію платіжного доручення №559 від 20.09.2021 року про сплату позивачем суми 12844800,00 грн. за право вимоги згідно договору факторингу №3 від 20.09.2021 року, та витяг з Додатку 1-1 до Договору факторингу. Надання повного Додатку 1-1 спричинить порушення прав інших боржників.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та зі згоди представника позивача проводить заочний розгляд справи.

Судом встановлено:

01.04.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту 491022620, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 29734,27 грн., строк кредиту 48 місяців, відсоткова ставка 39,90 %. Договір укладено в електронній формі. Банк виконав свої зобов`язання та надав кредит. Позичальник не виконував умови договору через що станом на 20.09.2021 року утворилась заборгованість 43032,49 грн., яка складається з тіла кредиту 29169,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 14868,44 грн.

20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу та позивач набув статусу кредитора за кредитним договором 491022620 від 01.04.2020 року.

Суд відхиляє доводи відповідача про неналежний розрахунок заборгованості та відсутність доказів переходу права вимоги до нового кредитора з підстав визначених позивачем у відповіді на відзив та доданих при цьому доказів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За положеннями ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір № 02-10/23 про надання правничої допомоги від 02.10.2023 року, укладений між ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», Додатковий логовір №3 від 25.01.2024 року, акт № 3 приймання-передачівиконаних робіт від 25.01.2024 року, платіжну інструкцію № 391 від 26.01.2024 року про оплату позивачем 7100,00 грн. згідно договору № 02-10/23 про надання правничої допомоги від 02.10.2023 року.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК Україн суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву вважає заявлені позивачем витрати неспівмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг, витраченим часом на надання цих послуг та такими, що не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Зазначені в акті приймання-передачі наданих послуги з надання первинної консультації, правового аналізу наявних документів є по суті однією послугою та охоплюється діями з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг та керуючись принципами справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3100,00 грн., що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість в розмірі 43032,49 гривень.

Стягнути зОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судовий збір в сумі 3028,00 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 3100,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2024 року.

Суддя