УХВАЛА

іменем України

01.07.2024

Справа № 331/3749/24

Провадження № 6/331/361/2024

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Н.В.Фісун, за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

19.06.2024 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) А.В. Зюбрицький звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказує, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 71372700 з примусового виконання постанови по справі №336/4810/22, виданої 23.02.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про «Стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 68000, 00 грн.»

Станом на 13.06.2024 року заборгованість боржника зі сплати штрафу не погашена.

Прохає суд застосувати примусовий привід до боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання державний виконавець не з`явився, прохав суд розглядати заяву у його відсутність.

Інші учасники справи повідомлені належним чином у судовому порядку до судового засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Закон України «Про виконавче провадження» вказує про право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, що боржник отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки. Матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця, не долучено копії поштових повідомлень, у зв`язку з чим звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 353, 438 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.07.2024 року.

Суддя Н.В.Фісун