Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2024 Справа №607/18946/23 Провадження №2/607/478/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 30.06.2022. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Так, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування картковим рахунком ОСОБА_1 отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 75 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п. п. 2.1.1.2.5, Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, в порушення виконання зобов`язань відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 23.08.2023 у нього наявна заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022 у розмірі 93 176,58 грн, з яких: 74 913,31 грн заборгованість за кредитом; 18 263,27 грн заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання визнано явку представника позивача АТ КБ «ПриватБанк»обов`язковою.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2024, визнано обов`язковою явку представника позивача АТ КБ «ПриватБанк»у судове засідання, для надання пояснень у судовому засіданні щодо факту укладення відповідачем ОСОБА_1 Кредитного договору № б/н від 30.06.2022.

У судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, однак разом із позовною подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що 30.06.2022 ОСОБА_1 підписав Анкету-опитувальник та угоду про використання простого електронного підпису, де вказав свої особисті дані та іншу інформацію щодо себе. Так, відповідно до угоди сторони узгодили при надання банком будь-яких послуг клієнту, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають просити електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «підпис», «підписав», «підтверджую», «ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операцій з переказу коштів тощо, або якщо Інтерфейс відповідного ПК Банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійснення будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовились вважати, що він однозначно ідентифікує клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта.

24.10.2022 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою річних відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 42,0 % (для карт Універсальна Gold 40,8 %), а в разі невиконання зобов`язання 84,0% річних (для карт Універсальна Gold - 81.6%), зі строком на 12 місяців з пролонгацією, шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 24.10.2022 та паспорту споживчого кредиту від 24.10.2022, за допомогою ОТР пароля.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 підписання цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, приймає всі права та обв`язки встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк», на підставі підписаного кредитного договору ОСОБА_1 24.10.2022 була відкрита кредитна картка «Універсальна» № НОМЕР_1 термін дії якої до вересня 2026 року.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 , долученої до матеріалів справи встановлено, що 24.10.2022 ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , 24.10.2022 встановлено кредитний ліміт 5 000,00 грн, 24.10.2022 зменшено кредитний ліміт до 5 000,00 грн, 27.12.2022 збільшено кредитний ліміт до 20 000,00 грн, 27.12.2022 збільшено кредитний ліміт до 20 000,00 грн, 28.12.2022 збільшено кредитний ліміт до 75 000,00 грн, 04.04.2023 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

Як слідує із виписки за договором №б/н за період 24.10.2022 по 29.08.2023 відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково погашав наявну у нього заборгованість.

Відповідного до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 30.06.2022 укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 23.08.2023 становить 93 176,58 грн, з яких: 74 913,31 грн заборгованість за кредитом; 18 263,27 грн заборгованість за простроченими відсотками.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022 позивач вказує, що 30.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 30.06.2022. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Разом з тим, на підтверджень свої доводів позивачем до матеріалів справи долучено Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг кредиту, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 24.10.2022, за допомогою ОТР пароля, натомість Заява про приєднання до Умов та Правил надання послугвід 30.06.2022 у матеріалах справа відсутня, що позбавляє суд можливості встановити виникнення у відповідача ОСОБА_1 зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк»за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022, за яким позивач просить стягнути із відповідача заборгованість.

При цьому суд критично оцінює долучену до матеріалів справи Анкету-опитувальник клієнта фізичної особи підписану відповідачем ОСОБА_1 30.06.2022 та не вважає її кредитним договором, оскільки остання містить лише інформацію щодо особи відповідача ОСОБА_1 , зокрема, його анкетні дані, контактну інформацію, адресу його місця реєстрації та проживання, фінансові та податкові дані, а також згоду на обробку персональних даних та угода про використання простого електронного підпису, згідно якої відповідач ОСОБА_1 погодив використання простого електронного підпису, в тому числі при укладенні між ним та Банком кредитних договорів та будь яких інших правочинів.

Натомість у Анкеті-опитувальнику клієнта фізичної особи від 30.06.2022 відсутнє узгодження сторонами істотних умов кредитного договору, конкретного типу кредитної картки, умов про розмір наданих кредитних коштів, строк договору, порядок повернення кредиту, а також процентів, які підлягають стягненню у випадку прострочення виконання зобов`язання. Також у даній анкеті відсутні відомості про те, що підписуючи цю Анкету-опитувальник відповідач ОСОБА_1 визнає, що підписана анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі укладеного Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022, була видана кредитна картка, а також докази про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на такому картковому рахунку.

Таким чином суду не подано доказів укладення 30.06.2022 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022, за яким позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість та погодження сторонами усіх істотних умов кредитного договору.

При цьому, позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.10.2022 позивач не заявляв.

Також, суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.. При цьому первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

Проте у матеріалах даної справи виписки по рахунку за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022 відсутні, як і відсутні будь-які інші первинні документи, які б підтверджували факт виконання АТ КБ «Приватбанк» своїх зобов`язань за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022 та надання відповідачу ОСОБА_1 коштів у кредит за вказаним договором, а також використання останнім цих коштів.

Відтак з огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт укладення між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» Кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 30.06.2022, виникнення у відповідача зобов`язань за вказаним договором та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов вказаного кредитного договору.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.06.2022, відмовити.

Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні покласти на позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 11.04.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець