Справа № 183/1221/24
№ 2/183/1807/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за несплату аліментів за чотирнадцять місяців з 01 грудня 2022 року по 01 лютого 2024 року у розмірі 67 568,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з цим позовом, отриманим головуючим суддею 12 лютого 2024 року.

В обґрунтування позову вказав, що 30 жовтня 2004 року між ним та ОСОБА_2 (надалі - відповідач) укладено шлюб. Від шлюбу народилася донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07 грудня 2017 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. Донька сторін ОСОБА_3 проживає з позивачем з 2016 року, а син ОСОБА_4 з грудня 2018 року. Обидві дитини перебувають повністю на утриманні позивача і проживають з ним та його другою дружиною по час звернення з позовом у багатодітній родині. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області визначено місце проживання дітей з батьком. ОСОБА_2 останні роки працює неофіційно, зовсім не піклується про своїх дітей ні матеріально, ні духовно. Проживає у м. Дніпро, разом зі своїми батьками. Вказує, що відповідача не хвилює, що ОСОБА_4 має проблеми з мовленням і потребує реабілітації та занять з логопедом, а донька має талант в малюванні та цього року закінчує школу.

Позивач зазначає, що після багаторічних невдалих спроб домовитись з відповідачем утримувати дітей разом, 08 червня 2021 року ним подана заява про видачу судового наказу на сплату аліментів з ОСОБА_2 . Судовим наказом у справі № 183/3786/ від 20 липня 2021 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стягнуто з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначене судове рішення набрало законної сили та сторонами не оскаржене.

У вересні 2021 року судовий наказ № 183/3786/ від 20 липня 2021 року поданий разом з заявою до Шевченківської виконавчої служби м. Дніпро, а з 24 вересня 2021 року відкрите виконавче провадження № АСВП: 66928447.

Позивач указує, що повністю розуміючи свої обов`язки перед дітьми та наслідки з винесення судового наказу зі сплати аліментів, ОСОБА_2 не бажає добровільно його виконувати. З січні 2022 року, після відвідування виконавчої служби відповідач три рази намагалась відмінити судовий наказ зі сплати аліментів у справі № 183/3786/21 у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області, в чому заявнику було відмовлено. У червні 2022 року державний виконавець виніс протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а у грудні 2022 року повторно. Заборгованість відповідача по аліментам в сумі 152 132,00 грн утворилась з 08 червня 2019 року до 01 лютого 2024 року, що підтверджується довідкою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області. Відповідач протягом усього часу перебування виконавчого листа на виконанні у вказаному відділі ДВС аліменти на утримання дітей не сплачувала зовсім. Згідно з розрахунковим листом пені зі 14 місяців ОСОБА_2 з 01 грудня 2022 року по 01 лютого 2024 року має заборгованість з аліментів у розмірі 67 568 грн та повинна сплатити пеню за цей час у розмірі 135 088,93 грн, але згідно з законом пеня не може нараховуватись більш ніж 100 % від загальної суми заборгованості, яка складає 67 568,00 грн.

Постановленою суддею ухвалою від 29 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Так, судом установлено, що позивач та відповідач, згідно з копіями повторних свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 26 квітня 2017 року та НОМЕР_2 від квітня 2017 року є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8, 9/.

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з судовим наказом, ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/3786/21 від 20 липня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с.12/.

Відповідно до засвідченої копії розрахунку державного виконавця від 29 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, стягнутих за судовим наказом від 20 липня 2021 року № 183/3786/21 ВП № 66928447 складає 152 132,46 грн. З цього ж розрахунку вбачається, що за спірний період з грудня 2022 по лютий 2022 року заборгованість складає 67 568,62 грн /а.с.13/. З довідки про неотримання аліментів № 19179 від 01 лютого 2024 року вбачається, що жодної виплати аліментів відповідачем не здійснено, а позивачем не отримано у період з 01 лютого 2023 року по 01 лютого 2024 року /а.с.14/.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені (неустойки), суд виходить з такого.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Як установлено у ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19, провадження №61-16670сво19.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

У суду не виникає сумнівів щодо правильності доданого до позовної заяви розрахунку позивача та формули, застосованої при розрахунку пені, згідно з яким розмір неустойки за період з 01 грудня 2022 року по 01 лютого 2024 року становить 135 088,93 грн, однак, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, підлягає стягненню 67 568,62 грн /а.с.15-17/. Судом перевірено вказаний розрахунок на арифметичну вірність, відтак суд з таким розрахунком погоджується.

В свою чергу, відповідач не скористалася своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надала суду доказів відсутності своєї вини в несплаті аліментів, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у заявленому розмірі.

При цьому суд ураховує наявність ухваленого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 27 квітня 2022 року у справі № 183/1118/22, яким з відповідача на користь позивача стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 35 560,12 грн; ухваленого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 01 серпня 2022 року у справі № 932/7973/22, яким з відповідача на користь позивача стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 48 263,00 грн за період заборгованості з 01 березня 2022 року по 15 грудня 2022 року.

За таких обставин, ураховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума в розмірі 67 568,00 грн.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору в силу Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підстави викладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст. 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2022 року по 01 лютого 2024 року у сумі 67 568 (шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене та підписане 12 квітня 2024 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов