ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1976/23 Номер провадження 22-ц/814/1710/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на її користь заборгованість з невиплаченої орендної плати за користування земельними ділянками в сумі 6 493 грн 68 коп.

В обгрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є власником земельних ділянок площею 1,2577 га та площею 0,7423 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території колишньої Васильківської сільської ради, Миргородського (колишнього - Лохвицького) району Полтавської області, кадастрові номери земельних ділянок: :00:002:1135 і :00:002:1136, які згідно укладених договорів перебувають в оренді у ТОВ «Райз-Схід».

На теперішній час ТОВ «Райз-Схід» не виконало зобов`язання по виплаті орендної плати за користування земельними ділянками за 2022 рік у розмірі 4 282,94 грн і 2 527,81 грн, відповідно.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2022 рік в сумі 11 грн 34 коп. і судовий збір у розмірі 1,87 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції в основу оскаржуваного рішення поклав довідку розрахунок, наданий відповідачем разом з заявою про відкладення слухання справи, що суперечить імперативним приписам частини 9 ст.83 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Дану довідку вона не отримувала, вона не є первинним документом, а тому суд не мав її брати взагалі до уваги при вирішенні справи по суті.

Зазначала, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що довідка-розрахунок по орендній платі за землю б/н, б/д містить інформацію щодо земельної ділянки площею 1,2577 га, кадастровий номер :00:002:1135, а стосовно земельної ділянки площею 0,7423 га, кадастровий номер :00:002:1136, відповідач не надав будь-яких доказів відсутності заборгованості.

Правом подачі відзиву відповідач не скористався.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2014 є власником земельної ділянки площею 1,2577 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території колишньої Васильківської сільської ради Миргородського (колишнього - Лохвицького) району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:11 35 (а.с.4, 5).

Позивачці на праві власності з 13 травня 2014 року належить також земельна ділянка площею 0,7423 га, кадастровий номер :00:002:1136.

29.03.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Схід» укладено два договори оренди земельних ділянок б/н, кадастровий номер :00:002:1135 та кадастровий номер :00:002:1136, строком до 14.12.2022 року (а.с.6-7, 10-11).

Пунктом 11 Договорів оренди землі від 29.03.2015 передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.

14.12.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Схід» укладено дві додаткові угоди до договорів оренди б/н від 29.03.2015 (а.с.8, 12)

Згідно з п. 4.4. додаткових угод від 11.12.2017 викладено п.4 Договорів в наступній редакції: «п. 4.1. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4 282,94 грн за рік оренди по земельній ділянці кадастровий номер :00:002:1135, та 2 527,81 грн за рік оренди по земельній ділянці кадастровий номер :00:002:1136.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно довідки-розрахунку по орендній платі заборгованість перед позивачем за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:1135 складає 11,34 грн, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями укладених між ними договорів оренди землі, а також нормами Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-XIV із змінами та доповненнями, Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Аналогічна норма міститься у частині першій статті 93 ЗК України.

Частиною першою статті 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Отже, плата за володіння і користування орендованою земельною ділянкою є обов`язковою умовою оренди землі.

Розмір орендної плати, її індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначається умовами договору оренди землі (частина перша статті 15 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша-третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За нормами статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» праву орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, у спірних правовідносинах саме орендар є зобов`язаною особою (боржником) щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку орендодавцю у розмірі та на умовах, визначених договором оренди землі та, відповідно, на нього покладається обов`язок доведення належного виконання такого зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем відзив на позов до суду першої інстанції подано не було. 20.11.2023 ТОВ «Райз-Схід» подало заяву про відкладення слухання справи (а.с.22), до якої долучено довідку-розрахунок по орендній платі за землю (а.с.23).

Положеннями ч.9, 10, 11 ст.83 ЦПК України визначено порядок подання доказів до суду, згідно яких копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Довідка-розрахунок подана до суду відповідачем з порушенням порядку, визначеним ч.9, 10, 11 ст.83 ЦПК України (не направлена позивачці), отже суд першої інстанції не мав права її приєднувати до матеріалів справи та брати її до уваги при вирішенні справи по суті. Окрім того, слід звернути увагу, що надана довідка не містить дати її виготовлення та сформована лише по земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:1135, тоді як предметом спору стягнення заборгованості з орендної плати за дві земельні ділянки з різними кадастровими номерами.

Відповідно до статей 11, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданими позивачем належними і допустимими доказами підтверджується факт укладення договорів оренди (з додатками) та додаткових угод, за змістом яких відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плати щорічно не пізніше 31 грудня поточного року у сумі 4 282,94 грн та 2 527,81 грн.

Відповідачем суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів, які б спростовували та/або ж ставили під сумнів заявлені позивачем вимоги, їхній розмір.

Оскільки єдиний письмовий доказ поданий відповідачем з порушенням вимог ст.83 ЦПК України і не може братися до уваги при вирішенні спору, слід виходити з доведеності обставин, на які посилається позивачка в обґрунтування заявлених вимог, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , подаючи позовну заяву, сплатила 1 803,60 грн судового збору (а.с.14), подаючи апеляційну скаргу до суду, сплатила 1 610,40 грн судового збору (а.с.41)

Позовні вимоги та апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Отже, з ТОВ «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 1 803,60 + 1 610,40 =3 414 грн судового збору.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райс-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої орендної плати за користування земельними ділянками за 2022 рік кадастровий номер :00:002:1135 та кадастровий номер :00:002:1136 у розмірі 6 493 грн 68 коп., а також судовий збір у розмірі 3 414 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2024 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов