1Справа № 335/3448/24 2/335/1803/2024
26 червня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
29.03.2024 до суду надійшов позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 08.06.2010, у якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 18.03.2024 становить 43 655,75 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.06.2010, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 37 000,00 грн. Також, 16.07.2010 ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, вона була повністю проінформований про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві та довідці. Проте, наразі відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 18.03.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 43 655,75 грн., яку у добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом.
Судом проведено такі процесуальні дії у справі.
Судом витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, а також інформацію щодо можливого його місця проживання, як внутрішньо переміщеної особи.
На підставі отриманої від уповноважених органів інформації встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Крім того, ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2024 від Мінсоцполітики витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо-переміщених осіб щодо ОСОБА_1 .
Згідно відповіді Мінсоцполітики, яка надійшла на адресу суду 10.05.2024, інформація щодо ОСОБА_1 в ЄІБД ВПО відсутня.
До набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, територія с. Ланцеве відносилась до територіальної одиниці Більмацького району Запорізької області.
Враховуючи те, що адреса місця проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться у межах територіальної юрисдикції Куйбишевського районного суду Запорізької області, який на даний час не здійснює свою діяльність, з урахуванням розпорядження голови ВС № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» зазначена справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 06.06.2024, яке було відкладено на 26.06.2024, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
Виклик відповідача у судові засідання, призначені на 06.06.2024 та 26.06.2024, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Сторони у справі у судове засідання двічі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
08.06.2010 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжку картку, який у подальшому неодноразово збільшувався, востаннє до 37 000,00 грн. Відповідно до вказаного договору відповідач отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
16.07.2010 відповідач ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та підтвердила, що з фінансовими умовами кредитування та прикладами розрахунку за використання кредитних коштів ознайомлення.
Згідно інформації, у тому числі про умови кредитування та порядок повернення кредиту, яка підписана особисто відповідачем, їй було відомо про можливі умови кредитування, про порядок та строки повернення кредитних коштів, наслідки несвоєчасного виконання зобов`язання за договором, про розмір відсотків, які мають нараховуватись за користування грошовими коштами, тощо.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та довідці. Крім того, дія вказаного договору підтверджується, тим, що відповідач користувалася картковим рахунком, використовувала кредитні кошти, та частково повертала використані кошти.
Крім того, після спливу строку дії першої картки, відповідач для можливості користування кредитними коштами додатково отримала ще дві кредитні картки «Універсальна».
03.11.2021 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої ОСОБА_1 додаткову кредитку картку, а також погоджено інші суттєві умови користування кредитними коштами.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд доходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 08.06.2010, який за своєю суттю є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України.
Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Відповідно до кредитного договору відповідач взяла на себе обов`язок повернути кредит, виплатити відсотки на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі та в строки, передбачені заявою, Умовами та правилами.
Згідно п. 2.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по Кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідач отримала кредитні кошти, однак своєчасно не сплатила позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 18.03.2024 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 43 655,75 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 35 691,07 грн., заборгованість за відсотками 7964,68 грн.
У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатила своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у сумі 43 655,75 грн., як про це у позові просить позивач.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 611, 612, 623, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.В. Гашук