СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1123/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

при секретарі - Марус А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 08.12.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року відкрито провадження по справі.

18.06.2024 року представником позивача ОСОБА_1 до суду було подано клопотання при призначення по даній справі судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручити Медико-генетичному центру «МАМА-ПАПА» ( м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21).

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити в призначенні судової молекулярно-генетичної експертизи. Крім того, заявила клопотання про закриття провадження у даній справі, оскільки відсутні правові підстави для встановлення батьківства оскільки встановлення факту батьківства може буди здійснене лише у випадку коли загибла особа не перебувала у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. А оскільки позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим, то відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаними позовом.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та у відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що є доцільним призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питань, які на думку представника позивача мають істотне значення для вирішення даного позову по суті.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним доручити проведення судової молекулярно-генетичної експертизи експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Оскільки для проведення експертизи потрібно значний проміжок часу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність на час проведення експертизи зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у даній справі, судом встановлено наступне.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, можливе лише у випадку, коли предмет спору існував на момент виникнення спору і припинив існування у процесі розгляду справи.

Враховуючи обставини, зазначені представником відповідача у заяві про закриття провадження у справі та норми цивільного процесуального закону, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 84, 102-110, 252, 253, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи - задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі № 759/24164/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- Чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

- Чи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним дідусем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

- 2. Чи є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Попередити експертів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

Про день та час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повідомити сторін у справі.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`явитися для проведення експертизи до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) у визначений експертами час, зокрема, і для відібрання зразків біологічного матеріалу, при собі мати документи, що посвідчують їх особи.

Роз`яснити, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: І.В. П`ятничук