ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/562/24Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/6497/23 Категорія: 331060000 Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.,

секретар: Новицька Н.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби,

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби про встановлення факту народження на території, яка з 24.08.1991 є територією України,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження на території, яка з 24.08.1991 є територією України.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у селі Івангород Христинівського району Черкаської області. Проте, у свідоцтві про його народження прізвище значиться як « ОСОБА_4 », а всі інші належні йому документи значаться на прізвище « ОСОБА_5 ». Він є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом, виданим МВД 0795 від 02.12.2019. ОСОБА_1 27.07.2010 було отримано реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 . У 2011 році він отримав дозвіл на імміграцію в Україну, як такий, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки народився до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, та 25.04.2012 отримав посвідку на постійне проживання на території України, відповідно до якої проживає на території України по даний час.

З 15.02.2012 ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою реєстрації його матері ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , а з 19.10.2018 він змінив адресу реєстрації на АДРЕСА_2 , але залишився проживати з матір`ю.

З метою отримання відповідної інформації щодо його перебування на території України, він звернувся до Управління ДМС України в Черкаській області, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з тим, що в ході перевірки законності підстав надання дозволу на імміграцію в Україну було виявлено, що на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну було надано підтверджуючий документ з розбіжностями в написанні персональних даних, а саме у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 зазначено « ОСОБА_6 ». Такі розбіжності, на даний час, ставлять під сумнів надання йому дозволу на імміграцію в Україну у 2011 році, тому за вирішенням даного питання він вимушений звертатися до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, про встановлення факту народження на території, яка з 24.08.1991 є територією України, відмовлено.

Мотивуючи прийняте судове рішення, суд першої інстанції вказав, що в даному випадку факт народження заявника ОСОБА_1 зареєстровано 23.10.1957 Виконавчим комітетом Іваногородської сільської ради Христинівського району Черкаської області належним чином, про що свідчить актовий запис № 35. Даний факт ніким не оспорюється.

Також, рішенням суду встановленні родинні відносини між заявником та його батьками, що також підтверджує факт народження заявника саме в цій сім`ї та у селі Івангород Христинівського району Черкаської області, про що Виконавчим комітетом Іваногородської сільської ради Христинівського району Черкаської області зроблений відповідний актовий запис.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що змінити відомості в актовому записі про народження та усунути розбіжності у написанні персональних даних є неможливим, тому немає змоги підтвердити підстави, передбачені ст. 4 Закону України «Про імміграцію», для надання дозволу на імміграцію поза квотою імміграції особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. У зв`язку з викладеним, з метою обміну та внесення посвідки на постійне проживання до електронного реєстру, єдиним способом для вирішення ситуації є рішення суду про встановлення факту народження на території, яка з 24.08.1991 є територією України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 08.08.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Івангород Христинівського району Черкаської області, про що Виконавчим комітетом Іваногородської сільської ради Христинівського району Черкаської області складено відповідний актовий запис № 35. Батьками ОСОБА_6 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно з посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4 , виданої 25.04.2012 Відділенням ГІРФО м. Черкаси, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Івангород, Христинівський район, Черкаська область, громадяни російської федерації, у 2011 році приїхав в Україну з рф. Місце прописки: АДРЕСА_1 . Посвідка дійсна - безстроково (а.с. 10).

Відповідно до картки платника податків від 08.06.2012, виданої Уманською ОДПІ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 (а.с. 8).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2012 у справі № 2318/3512/2012 встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12-13).

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_5 , виданого 02.12.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, місце народження - Україна.

Згідно з витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/004997665 від 04.07.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.10.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Відповідно до акта проживання від 17.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа «Про надання інформації» Управління ДМС України в Черкаській області від 24.10.2023, з матеріалів справи про оформлення дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне проживання вбачається, що 15.10.2011 ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», як такий, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки народився до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» (надане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 04.11.1957) та 25.04.2012 документовані посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4 , відповідно до якої ОСОБА_1 проживає на території України дотепер.

Проте, в ході перевірки законності підстав надання дозволу на імміграцію в Україну було виявлено, що на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну було додано підтверджуючий документ з розбіжностями в написанні персональних даних, а саме у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 зазначено « ОСОБА_6 ».

Враховуючи викладене, Управління ДМС України в Черкаській області рекомендувало ОСОБА_1 усунути розбіжності у написанні персональних даних та надати відповідні документи, після чого звернутися щодо обміну посвідки на постійне проживання (а.с. 19-21).

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просив встановити факт його народження на території, яка з 24.08.1991 стала територією України, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК, у зв`язку з необхідністю обміну посвідки на постійне проживання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів вважає, що заявником надано всі необхідні документи для встановлення факту народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, встановлення вказаного факту не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та має для заявника юридичне значення, при цьому, встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, а також враховуючи, що управління ДМС в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заперечувало проти задоволення вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, відтак, підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, апеляційним судом не встановлено.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, допустив надмірний формалізм, відмовляючи у задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту. Враховуючи право особи на справедливий суд, відсутність заперечень інших учасників справи проти встановлення відповідного факту, що породжує юридичні наслідки для заявника, беручи до уваги, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного факту, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року - скасуванню з постановленням нового про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби про встановлення факту народження на території, яка з 24.08.1991 є територією України, скасувати та постановити нове рішення.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у селі Івангород, Христинівський район, Черкаська область, Україна.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає касаційному оскарженню в порядку і строках, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

О.М. Новіков