08.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/3336/24
Провадження № 2/205/2358/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за договором позики, про визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій просить:

-Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 10 000 доларів США;

-Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

-Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., індексний номер рішення: 32298567 від 09.11.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

А також, разом з позовною заявою, позивач подавала заяву про вживання заходів забезпечення позову (провадження № 2-з/205/270/24), за наслідками розгляду якої 25 березня 2024 року було постановлено ухвалу Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, якою відмовлено в її задоволенні.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, а також наявними матеріалами у справі, судом встановлено наступне.

Вимогами ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що у разі якщо відповідачем у заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У суб`єктному складі учасників справи, позивачами визначено відповідачів, які, як вбачається з наданих до матеріалів позову документів, не є суб`єктами підприємницької діяльності: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, запитом суду та ухвалою суду від 25.03.2024 року у відповідних органів, витребувано відомості про зареєстровану адресу проживання (перебування) вказаних відповідачів.

З інформаційного повідомлення з Головного управління Державної міграційної служби України, яке надійшло до суду 03.04.2024 року на виконання ухвали суду від 25.03.2024 року, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не значиться зареєстрованою або знятою з реєстрації на території Дніпропетровської області, відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за наступною адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом встановлена наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, що полягає у наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, у своїй постанові від 25.08.2020 по справі №910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., індексний номер рішення: 32298567 від 09.11.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

А також, позивачем заявляється і вимога майнового характеру: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 10 000 доларів США.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З даним позовом, ОСОБА_1 звернулась до суду 22 березня 2024 року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Таким чином, виходячи з кількості вимог немайнового характеру (дві вимоги), положень п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», розмір судового збору за звернення до суду з вимогами немайнового характеру, який підлягає сплаті, буде становити загальну суму 2422,40 грн. (1211,20 грн. х 2).

Виходячи з вимог п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», судовий збір за вимогою майнового характеру, яка заявляється позивачем, буде становити розмір не більше 1 відсотку ціни позову, але не менше 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та не більше 15140,00 грн. (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Разом з цим, п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

При цьому, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві повинно міститися зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У вимозі майнового характеру, яка заявляється у даному позові, позивачка просить стягнути з відповідача грошові кошти в іноземній валюті - 10 000,00 доларів США, при цьому, ціну позову у змісті позовної заяви позивачем не зазначається, відсутні відповідні відомості і в інших наданих до позову матеріалах.

Абзацом 6 частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014, порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Крім того, в абзаці 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 роз`яснено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Встановлено, що до матеріалів позовної заяви, позивачкою додано «квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки» № 0.0..1, датою здійснення операції: 22.03.2024 на загальну суму 3914,00 грн., за призначенням платежу: судовий збір ОСОБА_1 , сума якого, згідно Виписки, була зарахована на відповідний казначейський рахунок 22.03.2023, ідентифікатор об`єкта в Казначействі: 63321555.

При цьому, позивачем не зазначається у позовній заяві і не надається як розрахунок вказаного складових вказаної суми судового збору сплаченого позивачем так і не надається відповідної довідки офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати позивачем вказаної вище суми судового збору, як і не зазначається ціни позову в національній валюті гривні (ст. 99 Конституції України).

Відсутність зазначених відомостей, у тому числі, перешкоджає з`ясування судом відповідності визначеного позивачем самостійно та сплаченого судового збору в сумі 3914,00 грн. за звернення до суду з даним позовом, вказаним вище вимогам законодавства щодо розмірів судового збору який повинна сплатити позивач за звернення до суду з заявленою вимогою майнового та вимогами немайнового характеру.

Крім того, на порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позивачці необхідно усунути встановлені недоліки позовної заяви, шляхом сплати судового збору, визначення ціни позову в національній валюті відповідно до офіційного курсу іноземної валюти - долара США до національної валюти - гривні, а також виконати вимогу п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказавши підтвердження про те, що позивачкою не подано іншого позову до цих ж відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за договором позики, про визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування та скасування державної реєстрації залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 семиденний строк, з дня вручення даної ухвали про залишення без руху, для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали суду, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.

Копію ухвали суду надіслати позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва