Справа № 509/3028/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа: ОСОБА_2

про

встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла ОСОБА_1 , в якій просила суд встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити, що правовстановлюючий документ, а саме: договір купівлі продажу, посвідчений Овідіопольською державною нотаріальною конторою від 18.07.1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 1670, дійсно належить заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 , заявниця по справі, є власником 2/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Овідіопольською державною нотаріальною конторою від 18.07.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1670.

Зараз вирішила подарувати вищевказану частку будинку своєму синові, ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, вони з сином звернулися до нотаріальної контори з проханням оформити договір дарування. Дослідивши надані ними документи, нотаріус звернула увагу на те, що в свідоцтві про народження сина, серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським відділом РАЦС від 09.08.1988 року, його прізвище, а також прізвище в графі «мати» вказані, як « ОСОБА_3 », тоді коли у її паспорті громадянина України, зазначено прізвище « ОСОБА_3 », тобто є відмінність в одній літері, що унеможливлює встановлення факту родинних відносин, та додала, що ці обставини не впливають на саме оформлення правочину, а лише на його вартість, так як відповідно до пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПКУ, обдарований який не є членом сім`ї дарувальника першого або другого ступенів споріднення, то отримана в дар нерухомість оподатковується за ставкою 5% та також зобов`язані сплатити 1,5 % військового збору від вартості майна.

Така ж відмінність у прізвищі є і у правовстановлюючому документі, а саме договору купівлі продажу, на підставі якого заявниці належить 2/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, в якому прізвище покупця зазначено, як « ОСОБА_3 ».

Вказана розбіжність, виникла у зв`язку з невірним перекладом її прізвища, з російської мови на українську, при видачі паспорту громадянина України.

Вносити зміни в свій паспорт через органи міграційної служби, під час дії воєнного стану, заявниця вважає недоцільно, бо в такому випадку, необхідно буде змінити чималу кількість інших документів, таких як пенсійне посвідчення, реєстраційний номер ОКПП, посвідчення інваліда другої групи правовстановлюючі документи на майно, та інші, що займе дуже багато часу та коштів.

Приблизна оціночна вартість майна, яке заявниця має намір подарити, становить 500 000,00 грн., таким чином тільки сума податку та воєнного збору складе 32 500,00 грн., а також витрати на нотаріальні послуги та експертну оцінку, що на сьогоднішній день, для неї та її сім`ї є надмірним та непід`ємним фінансовим тягарем.

У зв`язку з цими обставинами та для того щоб до оформити договір дарування, нотаріус рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до суду, з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим заявниця вимушена була звернутися до суду із зазначеною вище заявою.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з клопотанням, відповідно до якого заяву підтримала в повному обсязі, просила суд слухати справу без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив суд слухати справи без участі представника, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи суд вважає заявою такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником 2/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Овідіопольською державною нотаріальною конторою від 18.07.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1670.

Зараз вирішила подарувати вищевказану частку будинку своєму синові, ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, вони з сином звернулися до нотаріальної контори з проханням оформити договір дарування. Дослідивши надані ними документи, нотаріус звернула увагу на те, що в свідоцтві про народження сина, серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським відділом РАЦС від 09.08.1988 року, його прізвище, а також прізвище в графі «мати» вказані, як « ОСОБА_3 », тоді коли у її паспорті громадянина України, зазначено прізвище « ОСОБА_3 », тобто є відмінність в одній літері, що унеможливлює встановлення факту родинних відносин, та додала, що ці обставини не впливають на саме оформлення правочину, а лише на його вартість, так як відповідно до пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПКУ, обдарований який не є членом сім`ї дарувальника першого або другого ступенів споріднення, то отримана в дар нерухомість оподатковується за ставкою 5% та також зобов`язані сплатити 1,5 % військового збору від вартості майна.

Така ж відмінність у прізвищі є і у правовстановлюючому документі, а саме договору купівлі продажу, на підставі якого заявниці належить 2/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, в якому прізвище покупця зазначено, як « ОСОБА_3 ».

Вказана розбіжність, виникла у зв`язку з невірним перекладом її прізвища, з російської мови на українську, при видачі паспорту громадянина України.

Вносити зміни в свій паспорт через органи міграційної служби, під час дії воєнного стану, заявниця вважає недоцільно, бо в такому випадку, необхідно буде змінити чималу кількість інших документів, таких як пенсійне посвідчення, реєстраційний номер ОКПП, посвідчення інваліда другої групи правовстановлюючі документи на майно, та інші, що займе дуже багато часу та коштів.

Приблизна оціночна вартість майна, яке заявниця має намір подарити, становить 500 000,00 грн., таким чином тільки сума податку та воєнного збору складе 32 500,00 грн., а також витрати на нотаріальні послуги та експертну оцінку, що на сьогоднішній день, для неї та її сім`ї є надмірним та непід`ємним фінансовим тягарем.

У зв`язку з цими обставинами та для того щоб до оформити договір дарування, нотаріус рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до суду, з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим заявниця вимушена була звернутися до суду із зазначеною вище заявою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що зібрані вищезазначені докази вказують про наявність достатніх правових підстав вважати заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,259,263-265,294,315-316,318-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити, що правовстановлюючий документ, а саме: договір купівлі продажу, посвідчений Овідіопольською державною нотаріальною конторою від 18.07.1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 1670, дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя А.І. Бочаров