Справа № 367/6987/23
Провадження №2/367/1739/2024
04 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря с/з Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , належить їй на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності, посвідченої консулом Генерального консульства України в Неаполі (Італійська Республіка) ОСОБА_5 09.09.2022 року, № 570/4/4-2669, оскільки дарувальник ОСОБА_3 з 2017 року постійно проживає в Італійській республіці, працевлаштований, має постійне місце реєстрації і дозвіл на проживання в Італії.
З 2017 року відповідач за місцем своєї реєстрації в Україні: АДРЕСА_2 , не з`являвся, зацікавленості у цьому помешканні не виражав, участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири не приймав, наміру ставитися до вказаного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання не виявляв.
Позивач вказує, що між сторонами у 2022 році було досягнуто згоди, що позивач володітиме та користуватиметься зазначеною квартирою одноособово, але знятися з реєстрації за вказаною адресою добровільно позивач не виявляє бажання, оскільки через запровадження військового стану на території України побоюється приїхати і особисто подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Реєстрація місця проживання відповідача у спірному помешканні створює для позивача, як для власника, низку перепон у користуванні та розпорядженні своїм майном: починаючи зі сплати комунальних послуг за ОСОБА_3 , як за зареєстрованого в помешканні, та до неможливості розпорядитися належним їй нерухомим майном на власний розсуд через реєстрацію у ньому сторонньої особи.
У зв`язку з викладеним, позивач вимушена була звертатися до суду.
11 вересня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовна заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення.
05 жовтня 2023 рокуухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання.
15 лютого 2024 рокубуло закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.Оскільки поштові відправлення, направлені засобами поштового зв`язку, повернулися до суду, інших відомих засобів зв`язку з відповідачем позивач не надав, суд робив виклик в судове засідання відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним правом обґрунтовано скористався позивач.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016 р. справа № 6-709цс16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла.
П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки (зареєстрованого місця проживання) самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до підпункту 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців , якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.).
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 16.09.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 (обдаровуваною) та представником відповідача ОСОБА_3 (дарувальника) - ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності, посвідченої консулом Генерального консульства України в Неаполі (Італійська Республіка) Горбенком О.С. 09.09.2022 року за № 570/4/4-2669, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Опятюк Л.Ю., за реєстровим № 498.
03.07.2023 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією рішення суду.
Відповідно до відповіді № 236027 від 20.09.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач вказує, що з 2017 року відповідач за місцем своєї реєстрації в Україні: АДРЕСА_2 , не з`являвся, зацікавленості у цьому помешканні не виражав, участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири не приймав, наміру ставитися до вказаного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання не виявляв.
Реєстрація місця проживання відповідача у спірному помешканні створює для позивача, як для власника, низку перепон у користуванні та розпорядженні своїм майном: починаючи зі сплати комунальних послуг за ОСОБА_3 , як за зареєстрованого в помешканні, та до неможливості розпорядитися належним їй нерухомим майном на власний розсуд через реєстрацію у ньому сторонньої особи.
Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 9, 71-72 ЖК України, ст. 16, 15, 316-319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 133, 81, 141, 206, 247, 258-259, 263-268, 280, 282-283, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1076 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя: Ю.В. Горбачова