РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2024 Справа №607/6815/24 Провадження №2-о/607/292/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Беляєвої О.М.,

представника заінтересованої особи

Тернопільської міської ради Черніцького В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільська міська рада, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що 18.09.1976 виконавчим комітетом Глибочецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області між заявницею та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, який розірваний 28.06.1995. Після розірвання шлюбу сторонам присвоєні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 ».

Заявниця зазначила, що після розірвання шлюбу вона разом із ОСОБА_2 продовжували спільно проживати у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після чого заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину заявниці відмовлено у зв`язку із неможливістю підтвердити факт родинних відносин із померлим.

За таких підстав з метою реалізації спадкових прав заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 28.06.1995 до 04.01.2005.

29.03.2024 заява залишена без руху та заявниці наданий строк для усунення недоліків заяви. 22.04.2024 представник заявниці адвокат Беляєва О.М. усунула недоліки заяви.

29.04.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження та призначене судове засідання на 29.05.2024.

29.05.2024 задоволене клопотання представника заявниці про витребування доказів, у судовому засіданні оголошена перерва до 19.06.2024.

У судовому засіданні 29.05.2024 заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Беляєва О.М. заяву підтримали з підстав, викладених у заяві, та просили заяву задовольнити повністю.

Заявниця додатково зазначила, що після розірвання шлюбу вона разом із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, зокрема здійснювали спільні покупки та їздили до родичів. Заявниця також оплачувала лікування ОСОБА_2 та здійснювала його поховання після смерті.

У судовому засіданні 29.05.2024 представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради Черніцький В.Р. зазначив, що при вирішенні даної заяви покладається на розсуд суду.

У судове засідання 29.05.2024 представник заінтересованої особи Першої тернопільської державної нотаріальної контори, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Думку щодо можливості задоволення заяви про встановлення юридичного факту не висловила.

У судовому засіданні 29.05.2024 свідок ОСОБА_5 пояснила, що є сусідкою заявниці. Свідок показала, що проживає по сусідству із заявницею з 1989 року. Свідок не була обізнана про те, що заявниця та ОСОБА_2 розлучені, оскільки вони проживали разом однією сім`єю. Свідок показала, що ОСОБА_1 відвідувала ОСОБА_2 у лікарні та здійснювала за ним догляд, зокрема прала йому речі.

У судовому засіданні 29.05.2024 свідок ОСОБА_6 пояснила, що є подругою заявниці. Свідок показала, що знайома із заявницею з 1973 року та у той період проживала по сусідству з ОСОБА_1 та її чоловіком. Свідок не була обізнана про те, що заявниця та ОСОБА_2 були розлучені, оскільки на той час свідок вже не була їхньою сусідкою та вони рідко спілкувались. Однак свідок зазначила, що заявниця та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, завжди лагідно один одного називали, заявниця доглядала за ОСОБА_2 та здійснювала його поховання.

Заслухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд встановив, що 18.09.1976 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Глибочецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області складений актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_7 . Указане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 2 від 12.03.2024 (а.с. 9).

28.06.1995 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірваний та після розірвання шлюбу дружині присвоєне прізвище Чоловська. Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

З довідки приватного підприємства «Наш дім» № 144 від 27.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею з 10.04.1985 до дня своєї смерті, тобто до 04.01.2005 був зареєстрований ОСОБА_2 . Родинне відношення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 зазначене як «чоловік» (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

З відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори № 739/01-16 від 17.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено, що остання не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , так як неможливо підтвердити факт родинних чи інших відносин заявниці зі спадкодавцем (а.с. 23).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 77222885 від 05.06.2024 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 у справі № 554/6033/22 зазначив таке:

«Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції, встановивши, що надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження факту її проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, зробив правильний висновок, з яким погодився апеляційний суд, про відмову в позові. Самі по собі показання свідків не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю.».

У даній справі ОСОБА_1 на підтвердження факту спільного проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з 28.06.1995 до 04.01.2005 жодних письмових доказів суду не надала.

На підтвердження даного факту заявниця посилалась лише на показання свідків.

При цьому у судовому засіданні суд зауважував як заявниці, так і її представнику адвокату Беляєвій О.М. про сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, роз`яснював про наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій, а також надавав можливість скористатись правом заявити клопотання про подання додаткових доказів чи про витребування доказів. Однак додаткові письмові докази на підтвердження заявлених вимог заявниця суду не надала.

При цьому показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надані у судовому засіданні, не підтверджують обставин, зокрема ведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного бюджету, купівлі ними майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки про такі обставини свідки не були обізнані.

Саме по собі проживання в одному житловому приміщенні, про що зазначили свідки, не підтверджує фактпроживання саме однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що має правове значення для встановлення наявності права на спадкування після смерті одного з подружжя.

Суд вважає, що заявниця не довела суду належними допустимими та достатніми доказами факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , без укладення шлюбу у період з 28.06.1995 до 04.01.2005.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява

ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільська міська рада, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник заявниці: адвокат Беляєва Олена Михайлівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Тернопільська міська рада, місцезнаходження: вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34334305.

Заінтересована особа: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Коперника, буд. 1, м. Тернопіль; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02900587.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 28.06.2024.