СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7458/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 13 грудня 2019 року в розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, що еквівалентно 530 244 (п`ятсот тридцять тисяч двісті сорок чотири) гривні 70 копійок та три відсотки річних в розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) доларів США 49 центів, що еквівалентно 41 925 (сорок одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 53 копійки за користування позикою - згідно вже ухваленому рішенню в порядку солідарної відповідальності подружжя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2024 року позовну заяву залишено без руху.

22.12.2024 р. позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про усунення недоліків позову.

Суддя, ознайомившись із заявою про усунення недоліків, матеріалами цивільної справи, доходить висновку про повернення позову, виходячи з наступного.

У заяві про усуненні недоліків позову від 22.12.2024 р. позивачем на виконання вимог ухвали суду від 12.12.2024 р. не дотримано вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України. Позивач, посилаючись на обставини відсутності у нього за 2024 рік доходу, просить відстрочити сплату судового збору на підставі ч.1 ст. 136 ЦПК України.

На підставі ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВП ВС від 25.08.2020 у справі N 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2024 р. складає не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 5721,70 грн.

Позивач просить на підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі у зв`язку з відсутністю у нього доходу, що підтверджує довідками форми ОК-7 та ОК-5.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, закон визначає вичерпні підстави для відстрочення сплати судового збору.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що крім зазначення належних підстав для відстрочення сплати судового збору, позивачу також необхідно подати до суду відповідні докази. Однієї лише довідки про доходи застрахованої особи, наданої позивачем, не є достатньо для прийняття судом рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Суд має оцінити наявність у позивача нерухомого, рухомого майна, чи займається позивач підприємницькою чи іншої оплачуваною діяльністю, що вказує на отримання ним джерела доходу. Водночас надані докази не є достатніми і не можуть свідчити про скрутний майновий стан позивача та не є переконливою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд враховує те, що передбачена ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можливість відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках.

Враховуючи те, що суду не надано достатніх доказів на підтвердження майнового стану позивача, не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору за подання позову.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених вище обставин позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, а також керуючись ст. ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики, повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова