Номер провадження 2-п/754/95/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Улезка О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 72185,4 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін

07 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 375116057 від 21.08.2021, посилаючись на те, що відповідачка за цим договором отримала у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит, однак не виконав умови взятого на себе зобов`язання, не погасила кредит та не сплатила проценти за його користування, у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредиту - 17 000,00 грн та заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 55 185,40 грн. Позивач набув право грошової вимоги на підставі договору факторингу

Відповідачка визнала позовні вимоги в частині стягнення 17 000,00 грн, відсотки за користування кредитними коштами не визнає.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачка просила розглядати справу за її відсутності (заява від 16.09.2024).

Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи та поданням позивачем заяви про розгляд справи без участі (частина друга статті 247 ЦПК України).

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

21.08.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір № 375116057 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 17 000,00 грн строком на 30 днів, зі ставкою 0,73 % за кожний день.

Факт отримання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 0a34c832-f655-4ad1-a09a-7ae4cea33fe8 від 21.08.2021, призначення платежу: «Переказ коштів згідно договору № 375116057 від 21.08.2021, ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer».

Відповідно до довідки № 06_2/2024, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», 21.08.2021 здійснено успішний переказ коштів у сумі 17 000,00 грн на картку № НОМЕР_3 .

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги 157 від 26.10.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 72 185,40 грн.

05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 05/07/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 375116057 від 21.08.2021.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024, позивачу перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 72 185,40 грн.

Оцінка суду

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до позивачка - нового кредитора перейшли права - первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов`язана повернути позивачу кредит та сплатити проценти. Відповідачка визнала позов частково, а саме у частині стягнення заборгованості у розмірі 17 000,00 грн (тіло кредиту), відсотки за користування кредитом не визнає про те, власний розрахунок заборгованості суду не надала.

Суд дослідив умови кредитного договору, не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1.7. договору кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме до 20.09.2021 р.. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Відповідно до пункту 1.9. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 266,45 (двісті шістдесят шість цілих сорок п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,73 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пункту 1.9.1. договору).

Відповідно до пункту 1.12. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (пункт 1.12.1. договору); з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (пункт 1.12.2.договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 21.08.2021 по 26.10.2021, Товариство 24.09.2021 нарахувало відповідачці проценти у розмірі 8 401.40 грн, що не відповідає умовам договору, оскільки процентна ставка починаючи з 21.09.2021 повинна становить 2,98 % в день (506.60 грн).

Тому, суд вважає за необхідне зробити власний розрахунок відсотків за користування кредитними коштами: 17 000 грн/100%*2,98%*90 календарних днів = 45 594,00 грн

Керуючись принципом змагальності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають у сумі 62 594,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):

- договір про надання правничої допомоги № 05/07/24-02 від 05.07.2024;

- додаткову угоду №3 до договору про надання правничої допомоги № 05/07/24-02 від 05.07.2024;

- акт приймання -передачі наданих посуг від 05/07/24-02 від 05.07.2024 на суму 6 000,00 грн, в тому числі складання позовної заяви - 5 000,00 грн (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 500,00 грн (1 година); надання усної консультації стосовно складання позовної заяви - 500,00 грн (1 година);

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина пята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

З огляду на те, що відповідачка клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляла, а їх понесення позивачем підтверджується доказами у справі, суд виснував про необхідність відшкодувати судові витрати позивачу повністю.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (адреса місця знаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, м. Київ; ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 594,00 грн, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункту 1 частина друга статті 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (частина перша статті 273 ЦПК України). У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина друга статті 273 ЦПК України).

Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 20 грудня 2024 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО