Справа № 2-240/11 Головуюча у 1-й інстанції Павленко І. В.
Провадження № 22-ц/812/1889/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

із секретарем: Андрієнко Л. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Укрдебт Плюс»,

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Павленко І. В. в залі судових засідань в місті Миколаєві о 8 годині 50 хвилині по справі

за заявою ТОВ «Укрдебт Плюс»

про заміну стягувача у справі

за позовом

Публічного акціонерного товариства (ПАТ ) «Кредитпромбанк» до

ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

У С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено, ухвалено про звернення стягнення на користь банка з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 491 732 грн 98 коп. на предмет іпотеки нежитлову будівлю корівнику з прибудовою, що знаходиться за адресою с. Кірове, Миколаївського району Миколаївської області, вулиця Індустріальна, 2-В шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 804110 грн 49 коп..

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 січня 2014 року у справі на стадії виконання судового рішення проведено заміну стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2017 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк», постановлено про видачу дублікату виконавчого листа.

25 жовтня 2024 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в обґрунтування якої посилалося на укладення 15 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» договору купівлі-продажу прав вимоги №2083/К, у тому числі за вимогами до ОСОБА_1 , внаслідок чого право вимоги за кредитним та іпотечним договорами укладеними зі ОСОБА_1 повністю перейшло до ТОВ «Укрдебт Плюс».

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про зупинення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у складі Збройних Сил України.

ТОВ «Укрдебт Плюс» надало додаткові пояснення, у зв`язку із надходженням клопотання у яких висловило заперечення проти його задоволення, посилаючись на відповідну судову практику.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» відмовлено.

При постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому документі, суд виходив із відсутності відкритого виконавчого провадження та сплину строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В апеляційній скарзі ТОВ «Укрдебт Плюс», посилаючись на необґрунтованість судового рішення про відмову у заміні сторони у виконавчому провадженні, внаслідок неповного дослідження доказів, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову про задоволення заяви товариства про його заміну, як сторони у виконавчому документі.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не надано.

Справа розглянута за відсутності учасників за належним їх повідомленням.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заявленому клопотанні доводи, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження на стадії перегляду судового рішення відсутні.

Згідно до положень частин 2 і 3 статті 263 ЦПК України законним вважається рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

За змістом частини 5 статті 4, частини 2 статті 12 та частини 3 статті 13, статті 15 ЦПК України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. При тому учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд та мають право користуватися правничою допомогою.

У випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (пункт 2 частини 1 статті 251 ЦПК України).

Отже, у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, та об`єктивної неможливості, у зв`язку з цим, учасника справи брати участь у судових слуханнях справи особисто або через свого представника, суд зобов`язаний зупинити провадження.

Тобто для обов`язкового зупинення провадження у цивільній справі потрібно три складові: 1) перебування сторони на військовій службі у складі ЗСУ чи інших військових формувань; 2) переведення цього складу ЗСУ чи інших військових формувань на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції; 3) і як наслідок об`єктивна неможливість сторони особисто або через свого представника брати участь у розгляді справи.

Таким чином не кожне перебування сторони на військовій службі є перешкодою для об`єктивної неможливості її участі у судових слуханнях. Такою об`єктивною неможливістю участі у судових засіданнях та підставою для зупинення провадження у справі, є проходження стороною військової служби лише у тих формуваннях, які переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За матеріалами справи слідує, що боржник ОСОБА_1 з 26 вересня 2024 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в Одеській області (т.2 а.с. 99зв).

Отже, ОСОБА_1 проходить військову службу у ЗСУ, але в тому підрозділі, який знаходиться в Одеській області та на час перегляду судового рішення в апеляційній інстанції даних про переведення його підрозділу на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції, що не дає можливості особистої участі або участі через представника у судових засіданнях, боржником не надано.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі на стадії апеляційного перегляду судового рішення, так як довідка, що видана ВЧ НОМЕР_1 не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Тому підстави для задоволення клопотання боржника про зупинення провадження у справі - відсутні.

Керуючись статтями 251, 367, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному провадженні протягом 30-ти днів до ВС, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Крамаренко