ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2376/23 Головуючий суддя І інстанції Бібік О. В.
Провадження № 22-ц/818/1577/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, стягнутих з нього:

-на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу, виданого Зміївським районним судом Харківської області від 11.10.2021 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2021 р. до досягнення дитиною повноліття;

-на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2010 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, -

до 1/3 частки заробітку (доходу), тобто по 16,5%, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що загальний розмір присуджених судом на утримання двох дітей аліментів становить 75 відсотків його заробітку (доходу), що перевищує граничний розмір аліментів 50%, які відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути утримані із заробітної плати боржника. На даний час його матеріальний стан значно погіршився, тому відповідно до 192 СК України просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягується на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 липня 2010 року на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, що стягується на підставі судового наказу, виданого Зміївським районним судом Харківської області від 11 жовтня 2021 року у справі № 621/2789/21, на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2021 і до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказала, щовідповідачем не надано доказів про зміну його матеріального становища. Згідно довідок, що наявні у матеріалах справи позивач працює та отримує заробітну плату, яка не зменшилась упродовж 2023 року, що спростовує його твердження про погіршення матеріального стану. Позивач є здоровою працездатною людиною і може знайти собі інше місце роботи для збільшення розміру власного заробітку, така позиція неодноразово була висловлена у постанові Верховного суду від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20 та від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

Зазначила, що за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому наразі вже закінчилися зобов`язання позивача щодо виплати аліментів.

Зауважила, що кредитними коштами вона не користувалася, для яких цілей ОСОБА_2 брав кредит їй не відомо, копію кредитного договору до справи не долучено, що унеможливило дізнатися суду суму та цілі кредиту, та підтвердити факт витрачання кредитних коштів саме ОСОБА_1 . Долучена до матеріалів справи виписка по рахунку підтверджувала лише факт постійного користування позивачем кредитними коштами. ОСОБА_2 не надав до суду виписку по рахунку , на який зараховується його заробітна плата, що дало б змогу пересвідчитися у його вкрай скрутному матеріальному становищі та у відсутності інших надходжень на рахунок.

Вважає, що недопустимим є погіршення матеріального забезпечення дитини через небажання батька знайти собі роботу з достойною та достатньою заробітною платою, а також перекладення обов`язку утримання дитини з батька на матір.

У відзиві позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказав, що наведеним у апеляційній скарзі доводам вже було надано належну оцінку в рішенні суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим, а доводи скарги висновків суду не спростовують. Суд правильно визначив його обов`язок сплачувати на двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу (по 1/6 на кожну дитину), що відповідає нормі ст. 183 СК України.

Зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, висновки суду доводами скарги не спростовані.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що спір у даній справі виник з приводу стягнення суми, розмір якої є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи у порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Згідно ст. 376 ЦПК України:

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції встановив той факт, що у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, він сплачує аліменти на двох дітей у розмірі половини заробітку (доходу), хоча згідно цей розмір не повинен перевищувати третини заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину, позивач хворіє, несе витрати на лікування та сплату комунальних платежів, у нього виникли кредитні зобов`язання. Також на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери та неповнолітній син дружини від першого шлюбу. Враховуючи майновий стан позивача, а також те, що з його доходу проводяться відрахування по аліментам; положення статті 183 СК України, згідно яких розмір аліментів на двох дітей повинен становити 1/3 частку заробітку; відсутність доказів зі сторони відповідачів про можливість позивача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 доходів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, які спростовуються доводами скарги.

Згідно частини 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 23)

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 - 29.12.2020 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 24)

На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2010 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 10-12)

Згідно наказу виданого Зміївським районним судом Харківської області 11.10.2021 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (а.с. 8-9)

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20-22)

Згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 15-16)

З довідки про доходи від 23.06.2023 вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм у ФО-П ОСОБА_7 , розмір доходу за період з 01.12.2022 по 30.06.2023, без урахування аліментів, становить 34218,00 грн (а.с. 25) .

Згідно довідки про доходи від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм у ФО-П ОСОБА_7 , розмір доходу за період з 01.12.2021 по 31.12.2021, тобто за один місяць, без урахування аліментів, становить 3941,75 грн (а.с. 70)

Як вбачається з довідки про доходи від 10.11.2023, що ОСОБА_2 працює водієм у ФО-П ОСОБА_7 , розмір доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, тобто за 12 місяців, без урахування аліментів, становить 66656,67 грн (а.с. 71) За один місяць цей дохід складав 66656,67 / 12 = 5 554,72 грн.

Згідно довідки про доходи від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм у ФО-П ОСОБА_7 , розмір доходу за період з 01.01.2023 по 09.06.2023, тобто за 6 місцяв, без урахування аліментів, становить 66861,00 грн (а.с. 72). За один місяць цей дохід дорівнював 11 143,50 грн.

Постановою державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смагловою Л.С. від 19.07.2023 у виконавчому провадженні № 67455101 по примусовому виконанню виконавчого листа № 621/2791/21, виданого 04.11.2021, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 (а.с. 65-66)

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 17.08.2023 начальником служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Корчагіною М.В., головним спеціалістом служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_8 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стосунки в сім`ї добрі, мати на належному рівні виконує батьківські обов`язки (а.с. 41).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вказаній нормі ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не звернув уваги, що згідно вищевказаних довідок про заробітну плату дохід позивача не зменшився, а збільшився. При цьому суд першої інстанції з порушенням вимог ст. 263 ЦПК України не зазначив у рішенні доказів, на підставі яких він вважав встановленими підстави для застосування норми ст. 192 СК України про зменшення розміру аліментів (зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом).

Той факт, що позивач відповідно до вказаних судових рішень сплачує аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 + = 7/12, що незначно, на 1/12, більше, ніж максимально можливий для таких виплат розмір 1/2 (6/12), - не є передбаченою у ст. 192 ЦПК України підставою для зменшення розміру сплати аліментів , а стосується лише права боржника на перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про сплату на другу дитину аліментів у розмірі частки доходів.

Так, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому гл. 3 розд. V цього Кодексу (ч. 8 ст. 170 ЦПК України).

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України). Вказана умова про те, що нововиявлені умови не мають бути відомими особі, яка звертається із заявою, ґрунтується на правилах добросовісного використання прав та заборони суперечливої процесуальної поведінки (процесуальний естопель). Оскільки безспірний процесуальний порядок видачі судового наказу не передбачає участі в ній боржника в якості відповідача (він не є учасником справи), то згадані у нормі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України вимоги щодо добросовісності заявника у взаємозв`язку з нормою ч. 8 ст. 170 того ж Кодексу, стосуються лише стягувача, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Колегія суддів зазначає, що розмір присуджених судом аліментів на двох дітей відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення при таких обставинах не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх найкращим інтересам, які мають пріоритетне значення.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дітям суд першої інстанції суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку матеріального стану позивача, а також справедливого балансу інтересів дітей та позивача.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави свого позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішеннями Зміївського районного суду Харківської області від, а доводи скарги знайшли своє підтвердження, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеністю.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей - відмовити.

Стягнути Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1610 грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 01 липня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.