СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/68/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шум Л.М.

за участю секретаря - Мовчана О.В.

розглянувши у відкритому судовому в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Тимощук М.О., суд -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Тимощук М.О..

В обґрунтування скарги зазначає, що 27.02.2024року він отримав лист із довідкою про розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якої станом на 01.02.2024року заборгованість зі сплати аліментів складає 142 769,35 грн.

Скаржник зазначає, що вказаний розрахунок є протиправним, оскільки розрахунок суми боргу не відповідає дійсним доходам боржника, окрім цього, державним виконавцем не взято до уваги, що з 2021 року боржник не припинив спілкування з дитиною та стягувачем, надавав кошти на утримання дитини.

Підставою для нарахування заборгованості стало те, що набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та згідно Закону розмір аліментів зазначений у виконавчому листі має бути не менше 50% гарантованого мінімуму.

Скаржник зазначає, що посилання державного виконавця на цю норму Закону є недопустимою, оскільки закон має зворотну силу в часу якщо пом`якшує становище особи або скасовує цивільну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати протиправною та незаконною дію державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Тимощук М.О. про нарахування заборгованості по аліментах в виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 22.11.20212 року. Визнати протиправною, незаконною дію та скасувати довідку про нарахування заборгованості по аліментах в виконавчому провадженні НОМЕР_2 від 26.11.2021року та просить здійснити перерахунок суми заборглваності із фактичного доходу боржника.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з"явився, про час та місце слухання справи, судом повідомлявся належним чином.

Представник стягувача ОСОБА_2 , адвокат Маркова А.В. та державний виконавець Тимощук М.О. в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви про розгляд скарги у їх відсутність та просили відмовити в задоволенні скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні правовідносини.

Судом встановлено, що згідно 18.11.2021 року Святошинським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що 03.04.2022 відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа №757/26232/21 виданого 18.11.2021 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №757/26232/212 виданого 18.11.2021 за боржником ОСОБА_1 станом на 01.05.2024 року існує заборгованість в розмірі 81 078,05грн.

28.08.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно постанови Верховного суду від 20.06.2019 року справа № 632/580/17 «Верховний Суд звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.»

Частиною третьою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу заборгованість по аліментам, присудженим у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 2.04.2012р. передбачено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, суд тільки в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, відповідно до Розділу VІІ ЦПК України, здійснює контроль за виконанням судового рішення.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Тимощук М.О.. щодо нарахування заборгованості боржнику ОСОБА_1 зі сплати аліментів є правомірними та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а довідка про нарахування заборгованості по аліментах від 01.05.2024 року є законною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 79, 81, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Тимощук М.О. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.М. Шум