ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/292/18 Головуючий суддя І інстанції Барабанова В. В.
Провадження № 22-ц/818/270/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання щодо закриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2023 року частині заміни первісного відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на належного ОСОБА_3 , у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» в особі Філії «Харківське Головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приват Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» в особі Філії «Харківське Головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приват Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання права власності та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2023 року у підготовчому провадженні були розглянуті клопотання, та зокрема було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Чишко С.В. про заміну первісного відповідача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на належного - ОСОБА_3 . Виключено Публічне акціонерне Товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з числа відповідачів у справі.

З таким судовим рішенням не погодились в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 та просять скасувати вказану вище ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2023 року в частині заміни первісного відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на ОСОБА_3 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вказано, що позов надуманий і безпідставний, позовні вимоги про повернення частини вкладів, що зберігаються на рахунках банку на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , були звернені до згаданого банку, а тому суду не можливо було заміняти первісного відповідача ОСОБА_3 , яка разом з ОСОБА_1 є спадкоємцями ОСОБА_5 та ніяких прав позивачки не порушували.

Також зазначено, що судом у попередньому засіданні не було досліджено питання наявності у позивачки ОСОБА_6 права на вклади спадкодавця ОСОБА_5 , висновки суду про те, що ОСОБА_3 , є належним відповідачем суд належним чином не обґрунтував.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 в частині заміни первісного відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на належного ОСОБА_3 у судовому засіданні. Заявлений ОСОБА_6 позов про визнання права власності на банківського вкладу, який є спадковим майном, не є належним способом захисту.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, обговоривши за участю представника позивачки ОСОБА_4 - адвоката Чишко С.В. та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 питання щодо закриття провадження з огляду на те, що така ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню окремо від остаточного рішення суду по справі, яке наразі ще судом першої інстанції не ухвалене, колегія судів вважає, що у даному випадку слід закрити апеляційне провадження, з наступних підстав.

Так, відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до п.28 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

У статті 55 ЦПК України наступним чином визначено процесуальне правонаступництво: у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника , обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Однак, у даному випадку оскарженою ухвалою суду першої інстанції було вирішено клопотання представниці позивачки адвоката Чишко С.В. від 18.11.2011 про заміну відповідача, якого вона вважає неналежним банк, на інших відповідачів, яких вона вважає належним, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 26).

Замінюючи відповідача на іншого ОСОБА_3 суд першої інстанції вказав, що згідно положень ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, тобто належними відповідачами у спорі є спадкоємці померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , які заперечують проти позову, не визнаючи право ОСОБА_4 на частину грошових вкладів в порядку поділу майна подружжя.

Статтею 51 ЦПК України передбачено можливість здійснення заміни неналежного відповідача, у випадку, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Відповідно до положень ст. 51, ч. ч. 2,3 ЦПК України суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі; після спливу цих строків, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Оскільки позивач володіє правом самостійно обирати до кого заявляти позовні вимоги, заміна відповідача по справі здійснювалась судом не в порядку процесуального правонаступництва, тому колегія суддів дійшла до висновку, що у відповідності до п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК України оскаржувана ухвала не може бути предметом окремого апеляційного оскарження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження№ 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі№ 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 листопада2019 року в справі № 754/7038/17 (провадження № 61-40444св18).

Таким чином, вказана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, оскільки відсутня в переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги у відповідності до частини 1 статті 353 ЦПК України.

Частиною другою статті 353 ЦПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, особа реалізує своє право на оскарження ухвал суду першої інстанції, які не передбачені у частині першій статті 353 ЦПК України, шляхом включення своїх заперечень на такі ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, яким спір вирішений по суті.

У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвал підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

З огляду на вищезазначене, ухвали про заміну первісного відповідача на належного підлягає оскарженню в апеляційному порядку одночасно з оскарженням рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті спору.

Суд першої інстанції за клопотанням представника позивачки про заміну відповідача на двох належних відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до ст. 51 ЦПК України до закінчення підготовчого провадження, замінив первісного відповідача лише одним належним відповідачем, ОСОБА_3 .. Це питання перебуває у виключної компетенції суду першої інстанції, який наразі не ухвалив рішення по суті справи, тому колегія суддів відповідно до ст. 367 ЦПК України його не обговорює.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу суду, яка оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, що судом апеляційної інстанції у даному випадку було помилково відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав закриття апеляційного провадження, за його безпредметністю, та повернення апеляційної скарги.

Апелянти відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України не позбавлені права подати заперечення вказану ухвалу у разі апеляційного оскарження остаточного рішення у цій справі, яке наразі судом першої інстанції не ухвалено.

Керуючись ст.ст. 51,п.1 ч.1 ст. 358, ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2023 року у справі №638/292/18 закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.В.Маміна.