Провадження №: 2/336/642/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С. за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом.
В позові вказали, що ОСОБА_2 разом із свої сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира належить до комунальної власності .
У зазначені квартирі, крім позивачів, зареєстрований також відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачі зазначають, що відповідач 08.05.2009 року отримала паспорт громадянина рф. Відповідно до паспорта відповідача з 08.05.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, у 2012 року відповідачем укладено шлюб відділом РАЦС адміністрації центрального району Волгограду.
Отже, відповідач, починаючи з 2009 року вибула на постійне місце проживання в рф, де продовжує проживати по теперішній час.
Водночас факт її реєстрації у спірній квартирі призводить до надмірного нарахування вартості комунальних послуг і унеможливлює її подальшу приватизацію.
На підставі вищезазначеного позивачі просять визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 також що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що позивачі зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується копію паспорта громадянина України, ОСОБА_3 , та копією довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_4 є громадянкою рф, що підтверджується паспортом рф.
Допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у вищезазначеній квартирі з 2009 року.
За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Судом встановлено, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . з 2009 року, що вказує на відсутність у нього інтересу до вказаного житла, у зв`язку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-задовольнити.
Визнати ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 .
Стягнути з ОСОБА_9 ,на користь ОСОБА_10 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двацяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.С. Боєв