Провадження №2/523/5664/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Томілко В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення солідарно компенсації витрат та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів компенсацію за Договором від 12.01.2010 року у сумі 300 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 січня 2010 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , було укладено Договір, щодо реалізації спільного проекту по реконструкції нерухомого майна та його подальшої експлуатації. Пунктом 4.6 Договору передбачено, що у разі витрат замовника, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , чи необхідності оплати робіт по реконструкції та ремонту Об`єкта, Інвестор, яким є ОСОБА_5 , зобов`язується компенсувати їх Замовникам в повному обсязі, або здійснити їх оплату на вимогу Замовників.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоптторг» заборгованість в розмірі 15 913 688,73 грн, тобто по 7 956 844,37 грн. з кожного. Крім того, стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоптторг» судовий збір в сумі 3 441,00 грн., тобто по 1 720,50 грн. з кожного.

В зв`язку з чим, позивач звернувся до ОСОБА_2 , як інвестора, з претензією про виплату 8 605 855,00 грн., яка повинна була бути здійсненна на реконструкцію та ремонт приміщення гуртожитку літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до пункту 4.3 Договору щодо реалізації спільного проекту по реконструкції нерухомого майна та його подальшої експлуатації, укладеного 12 січня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав зобов`язання щодо сплати будь-яких коштів позивачу, так як договори підряду на суму 8 605 855,00 грн., а саме: договір підряду №27/12 від 27.12.2010 року з ФОП ОСОБА_6 , договір підряду №01/10 від 01.10.2010 року, з ФОП ОСОБА_7 та договір підряду №30/06 від 30.06.2011року, з ФОП ОСОБА_8 , були укладені без погодження кошторису, виду робіт, суми договорів з ним, як інвестором. Оскільки, Замовниками порушено зобов`язання перед ним, як Інвестором, в останнього відсутні зобов`язання щодо сплати вказаних грошових коштів.

10 лютого 2022 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_3 поручився за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Інвестиційним договором в сумі 300 000,00 грн.

Відтак, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачів ОСОБА_2 , як інвестора, ОСОБА_3 , як поручителя за договором поруки від 10.02.2022 року, з претензією про солідарну сплату 300 000,00 грн. не виконаних зобов`язань по Договору Інвестування від 12 січня 2010 року.

Претензія відповідачами проігнорована.

Посилаючись на те, що відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як інвестором та поручителем, всупереч пункту 4.6, 4.7 Договору від 12.01.2010 року порушено обов`язок на вимогу замовника - позивача по справі, здійснити оплату робіт по реконструкції та ремонту об`єкта приміщення гуртожитку літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів компенсації за Договором від 12.01.2010 року у сумі 300 000,00 грн.

В матеріалах справи наявний відзив ОСОБА_3 на первісну позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до нього, як поручителя, у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення вимоги. Відзив мотивований тим, що п. 1 договору поруки передбачено, що Поручитель поручається перед Замовником за виконання Інвестором зобов`язань по Договору від 12.01.2010 року укладеним між Інвестором і Замовником.

Згідно з пунктом 6 вказаного Договору поруки, Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

В свою чергу п. 7 Договору поруки передбачено, що вимоги до Поручителя можуть бути пред`явлені лише протягом 6 (шести) місяців після їх виникнення і лише протягом 1 (одного) місяця після отримання відмови Інвестора від задоволення таких вимог. Пропуск вказаного строку припиняє зобов`язання Поручителя перед Замовником за невиконання Інвестором своїх зобов`язань за Договором інвестування, якщо тільки сторони не визначать інше в письмовому порядку.

Позивач звернувся із Претензією до Інвестора 15.07.2024 року, в свою чергу отримав відповідь від Інвестора ОСОБА_2 19.07.2024 року з відмовою у задоволенні його вимог.

При цьому, лише 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із Претензією вже до нього, як поручителя.

Посилаючись на те, що вимога позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до нього, як поручителя, була пред`явлена тільки 22.08.2024 року, а не протягом місяця (до 19.08.2024 року) після отримання відмови Інвестора ОСОБА_2 у задоволенні вимог Замовника ОСОБА_1 , що говорить про те, що останнім було пропущено строки звернення з вимогами, а тому відповідно до п. 7 договору поруки, його обов`язки, як поручителя по договору припинені ( а.с.177-178)

В матеріалах справи наявний відзив ОСОБА_2 на первісну позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив прийняти відзив та відмовити у задоволені позову. Відзив мотивований тим, що відповідно до умов п.2.3. Договору інвестування, умов Додаткової угоди №1 від 12.05.2010 року до Договору інвестування від 12.01.2010 року, замовники зобов`язані заздалегідь письмово погоджувати з Інвестором, обсяги робіт з реконструкції та ремонту Об`єкта нерухомості; договори на проведення/виконання робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості перед їх укладенням; видачу довіреностей на право підписання чи укладення правочинів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості (а так само укладення договорів доручення, агентських договорів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості.

При цьому, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з ним, як інвестором не погоджувалася видача жодних довіреностей, а отже вищевказані довіреності видані з порушенням договірних відносин передбачених Договором інвестування та норм чинного законодавства.

Посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошових коштів є неправомірними, у зв`язку з тим, що довіреність видана на представника ОСОБА_9 та договори підряду укладені з порушенням домовленостей, що передбачені в Договорі інвестування та в додаткових угодах до нього, просив відмовити у задоволенні первісного позову ( а.с.197-199)

В матеріалах справи наявний відзив представника ОСОБА_4 - адвоката Скрипниченко Є.І. на первісний позов ОСОБА_1 , який просив прийняти до розгляду та врахувати при винесені рішення. Відзив мотивований тим, що первісний позов є обґрунтованим, адже ОСОБА_1 , як і ОСОБА_4 є сторонами Договору інвестування, де ОСОБА_2 є інвестором, та на нього в силу договірних зобов`язань покладено обов`язок здійснювати компенсацію понесених ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , як власниками будівлі гуртожитку коштів, які використані на проведення ремонтних робіт у будівлі гуртожитку, адже в подальшому ОСОБА_2 отримає у власність частину будівлі (частку у праві власності на будівлю).

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , представник зазначив, що останні є обгрунтованими, адже ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання, в рамках договору поруки, а тому повинен виплатити кошти( а.с.188-191)

До суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів доручення та виданих на підставі них довіреностей.

Зустрічний позов ОСОБА_2 мотивований тим, що 12.01.2010 року між ним, як інвестором, та відповідачами за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як замовниками, було укладено Договір інвестування, яким визначено сукупність дій, щодо реалізації спільного проекту по реконструкції гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою проведення реконструкції будівлі гуртожитку відповідачами за зустрічним позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_4 були видані довіреності на ім`я представника ОСОБА_9 , який в подальшому уклав договори підряду:

27.12.2010 року укладено договір підряду №27/12 з ФОП ОСОБА_6 , щодо ремонтних робіт в гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 .

01.10.2010 року укладено договір підряду №01/10 з ФОП ОСОБА_7 , щодо ремонтних робіт в гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 .

30.06.2011 року укладено договір підряду №30/06 з ФОП ОСОБА_8 , щодо ремонтних робіт в гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаними договорами підряду було виконано робіт на загальну суму 8 605 855,00 грн. та в подальшому підрядниками нараховано штрафних санкцій на суму 7 307 833,73 грн.

Відповідно до умов п.2.3. Договору інвестування, в рамках даного Договору Інвестор (Будівельної організації, або інших підрядників які здійснюватимуть увесь комплекс чи частину робіт із реконструкції, ремонту Об`єкту), а також спільно з Замовниками несе всі витрати з реалізації спільного проекту».

Згідно до умов Додаткової угоди №1 від 12.05.2010 року до Договору інвестування від 12.01.2010 року, замовники зобов`язані заздалегідь письмово погоджувати з Інвестором, обсяги робіт з реконструкції та ремонту Об`єкта нерухомості; договори на проведення/виконання робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості перед їх укладенням; видачу довіреностей на право підписання чи укладення правочинів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості (а так само укладення договорів доручення, агентських договорів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначає те, що відповідачами за зустрічним позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , з ним, як інвестором не погоджувалася видача жодних довіреностей, відповідно до яких би представнику надавалось право укладати правочини, щодо проведення ремонтних робіт у приміщенні гуртожитку, а отже вищевказані довіреності видані з порушенням договірних відносин передбачених Договором інвестування та норм чинного законодавства.

Підписуючи Договір інвестування ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в добровільному,договірному порядку обмежили обсяг своїх прав та взяли на себе певні зобов`язання, в частині саме видачі довіреностей, фактично Відповідачі частково обмежили свою правосуб`єктність, отже, останні не мали права видавати від свого імені спірні довіреності, та фактично вчинили юридичну дію, повноваження на вчинення якої у них були відсутні.

Посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошових коштів є неправомірними, у зв`язку з тим, що довіреності видані на представника ОСОБА_9 укладені з порушенням домовленостей, що передбачені в Договорі інвестування та в додаткових угодах до нього, із порушенням принципу добросовісності та на шкоду інтересам інвестора, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просив:

- визнати недійсними з дати укладення договір доручення, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та видану на підставі договору доручення довіреність від імені ОСОБА_4 , що посвідчена приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 4008.

- визнати недійсним з дати укладення договір доручення, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та видану на підставі договору доручення довіреність від імені ОСОБА_1 , що посвідчена приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 4009. ( а.с.92-100)

В матеріалах справи наявний відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Єгорова Б.С. на зустрічну позовну заяву ОСОБА_10 , в якій представник просив прийняти відзив до розгляду та врахувати при розгляді справи. Відзив мотивований тим, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_1 не заперечує та підтверджує, що між ним, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 були підписані додаткові угоди № 1 та № 2 до Договору інвестування, а також, що в лютому 2022 року було проведено перемовини з Інвестором ОСОБА_2 , за результатами яких було укладено протокол перемовин. Крім того, не заперечує, щодо того факту, що він дійсно повинен був погоджувати з ОСОБА_2 , як видачу довіреностей так і договори підряду, щодо проведення ремонтних робіт.

Проте вважає, так як з нього в рамках справи №761/12961/13-ц було стягнуто витрати, пов`язані із проведенням ремонтно-будівельних робіт за договорами підряду із ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_7 , а підписані із ОСОБА_5 протокол перемовин та Додаткові угоди до Інвестиційного договору не скасовують обов`язку інвестора ОСОБА_2 компенсувати витрати, отже ОСОБА_2 повинен сплатити (компенсувати) суму коштів, що заявлена в рамках первісного позову. ( а.с.166-167)

В матеріалах справи наявний відзив представника ОСОБА_4 - адвоката Скрипниченко Є.І. на зустрічну позовну заяву, який представник просив прийняти до розгляду та врахувати при винесені рішення. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_4 не заперечує, того факту, що вона разом з ОСОБА_1 повинна була погоджувати з ОСОБА_2 , як Інвестором видачу будь-яких довіреностей, які б надавали право представнику укладати правочини, щодо проведення ремонтних робіт у приміщенні гуртожитку, а також погоджувати Договори підряду.

Представник зазначив, що ОСОБА_4 підтверджує фактичні обставини, що викладені у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 ( а.с.186-191)

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято та об`єднано в одне провадження до первісного позову ОСОБА_1 . Закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони не з`явилися у судове засідання.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним ОСОБА_1 - адвокат Єгоров Б.С. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Від представника третьої особи за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 - адвоката Скрипченка Є.І. надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено:

12 січня 2010 року що між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як Замовниками та ОСОБА_2 , як Інвестором, укладено Договір щодо реалізації спільного проекту по реконструкції нерухомого майна та його подальшої експлуатації.

Відповідно до п. 2.1. Договору, предметом Договору є реконструкція Об`єкту нерухомості за рахунок реалізації Сторонами спільних зусиль та спільного фінансування витрат необхідних для здійснення реконструкції та подальшої експлуатації нерухомого майна.

Пунктом 1.3.1 Договору передбачено, що об`єктом нерухомості є приміщення гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на праві сумісної власності.

Відповідно до умов п.2.3. Договору інвестування, в рамках даного Договору Інвестор спільно з Замовниками приймає участь у пошуку та виборі Забудовника (Будівельної організації, або інших підрядників які здійснюватимуть увесь комплекс чи частину робіт із реконструкції, ремонту Об`єкту), а також спільно з Замовниками несе всі витрати з реалізації спільного проекту».

У разі витрат Замовника чи необхідності оплати робіт по реконструкції та ремонту Об`єкта, Інвестор зобов`язується компенсувати їх Замовникам в повному обсязі, або здійснити їх оплату на вимогу Замовників ( пункт 4.6. Договору)

Компенсація витрат Замовників здійснюється на підставі письмової вимоги і за умови надання документів, що підтверджують такі витрати ( пункт 4.7. Договору) ( а.с.8-10)

12.05.2010 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як замовники з однієї сторони та ОСОБА_2 , як інвестор, з іншої, погодили викласти Додаткову угоду №1 до Договору від 12.01.2010 року, якою виклали п. 2.3 та п.2.4 Договору в новій редакції, зокрема, що Замовники зобов`язані заздалегідь письмово погоджувати з Інвестором обсяги робіт з реконструкції та ремонту Об`єкта нерухомості; договори на проведення/виконання робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості перед їх укладенням; видачу довіреностей на право підписання чи укладення правочинів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості (а так само укладення договорів доручення, агентських договорів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості.) (а.с.150-151).

06 липня 2010 року ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_9 представляти її інтереси перед усіма фізичними та юридичними особами як власника (співвласника) житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довіреністю посвідченою приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 4008 ( а.с.4).

06 липня 2010 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_9 представляти його інтереси перед усіма фізичними та юридичними особами як власника (співвласника) житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується довіреністю що посвідченою приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 4009 ( а.с.7).

01.10.2010 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності (надалі іменуються "Замовник"), в особі уповноваженого представника Грін С.В., який діяв на підставі Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4008, та Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4009, з одного боку та ФОП ОСОБА_7 , з іншого боку, укладено договір підряду №01/10

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (надалі іменується "Об`єкт"), відповідно до проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх. ( а.с.25-30)

27.12.2010 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності (надалі іменуються "Замовник"), в особі уповноваженого представника ОСОБА_9 , який діяв на підставі Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4008, та Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4009, з одного боку та ФОП ОСОБА_6 , з другого боку укладено договір підряду №27/12 .

В порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (надалі іменується "Об`єкт"). відповідно до проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх. (а.с.31-36)

30.06.2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності (надалі іменуються "Замовник"), в особі уповноваженого представника ОСОБА_9 , який діяв на підставі Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4008, та Довіреності від 06 липня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4009, з одного боку та ФОП ОСОБА_8 , з другого боку, укладено договір підряду №30/06

В порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (надалі іменується "Об`єкт"). відповідно до проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх. (а.с.19-24)

03.02.2022 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було підписано Протокол перемовин щодо виконання Договору від 12.01.2010 року, відповідно до якого сторони вирішили наступне :

1. Замовники ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вживають всіх законних заходів на оскарження укладених від їх імені гр. ОСОБА_12 договорів підряду з ФОП, а саме: договір підряду №27/12 від 27.12.2010 року з ФОП ОСОБА_6 , договір підряду №01/10 від 01.10.2010 з ФОП ОСОБА_7 та договір підряду №30/06 від 30.06.2011 3 ФОП ОСОБА_8 .

2. Замовники передають Інвестору документи щодо вжитих заходів та вже порушених судових справ стосовно стягнення заборгованості за укладеними договорами підряду із ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_7 .

3. Замовники та Інвестор вносять зміни до Договору від 12.01.2010 року щодо збільшення частки Об`єкту інвестування, яка переходить у власність Інвестора після завершення реконструкції та ремонту.

Провівши спільну нараду сторони погодили, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , своїх обов`язків по Договору, сторони протягом 2 днів повинні підписати додаткову угоду до Договору від 12.01.2020 року. (а.с.152-153)

10.02.2022 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ( замовники) та поручителем ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 (інвестором) було укладено договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_3 поручився за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Договором від 12.01.2010 року в сумі 300 000,00 грн. (а.с.49)

12 грудня 2023 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоптторг» заборгованість в розмірі 15 913 688,73 грн, тобто по 7 956 844,37 грн. з кожного. Крім того, стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоптторг» судовий збір в сумі 3 441,00 грн., тобто по 1 720,50 грн. з кожного (а.с.37-45)

15 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , як інвестора, з претензією про виплату 8 605 855,00 грн., яка повинна була бути здійсненна на реконструкцію та ремонт приміщення гуртожитку літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до пункту 4.3 Договору щодо реалізації спільного проекту по реконструкції нерухомого майна та його подальшої експлуатації, укладеного 12 січня 2010 року. ( а.с.44-45)

19 липня 2024 року ОСОБА_2 надав відповідь на претензію ОСОБА_1 , в якій не визнав зобов`язання щодо сплати будь-яких коштів позивачу, так як договори підряду на суму 8 605 855,00 грн., а саме: договір підряду №27/12 від 27.12.2010 року з ФОП ОСОБА_6 , договір підряду №01/10 від 01.10.2010 року, з ФОП ОСОБА_7 та договір підряду №30/06 від 30.06.2011року, з ФОП ОСОБА_8 , були укладені без погодження кошторису, виду робіт, суми договорів з ним, як інвестором. Оскільки, Замовниками порушено зобов`язання перед ним, як Інвестором, в останнього відсутні зобов`язання щодо сплати вказаних грошових коштів. ( а.с.46)

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідачів ОСОБА_2 , як інвестора, ОСОБА_3 , як поручителя за договором поруки від 10.02.2022 року, з претензією про солідарну сплату 300 000,00 грн. не виконаних зобов`язань по Договору Інвестування від 12 січня 2010 року ( а.с.47).

Дані про виконання претензії від 22 серпня 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що предметом первісної позовної заяви є солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витрат замовника на оплату робіт, виконаних в гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів підряду, укладених уповноваженим 06.07.2010 року замовниками - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 представником ОСОБА_9 . При цьому, заперечуючи проти первісних позовних вимог ОСОБА_2 поданий зустрічний позов, предметом якого є визнання недійсними договорів доручення та виданих на підставі них довіреностей від 06.07.2010 року на підставі яких були укладені договори підряду: 27.12.2010 року № 27/12, 01.10.2010 року 01/10, 30.06.2011 року 30/06. Відтак, дослідження підстав для задоволення первісного позову та солідарного стягнення витрат, можливо лише після встановлення дійсності договорів доручення оформлених у вигляді довіреностей від 06.07.2010 року.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.3. Договору інвестування укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як замовниками з однієї сторони, та ОСОБА_2 , як інвестором з іншої, передбачено, що в рамках даного Договору Інвестор спільно з Замовниками приймає участь у пошуку та виборі Забудовника (Будівельної організації, або інших підрядників які здійснюватимуть увесь комплекс чи частину робіт із реконструкції, ремонту Об`єкту), а також спільно з Замовниками несе всі витрати з реалізації спільного проекту.

Додатковою угодою №1 від 12.05.2010 року до Договору інвестування, укладеною між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , погоджено, що Замовники зобов`язані заздалегідь письмово погоджувати з Інвестором обсяги робіт з реконструкції та ремонту Об`єкта нерухомості; договори на проведення/виконання робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості перед їх укладенням; видачу довіреностей на право підписання чи укладення правочинів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості (а так само укладення договорів доручення, агентських договорів на проведення робіт з реконструкції та ремонту Об`єкту нерухомості.)

При цьому, в порушення положень Договору від 12.01.2010 року та додаткової угоди №1 до Договору, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , без погодження з інвестором ОСОБА_2 , видали довіреності на ім`я ОСОБА_9 , що були пов`язані з проведенням ремонтних робіт у приміщенні об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 вказаний факт не спростовано, доказів протилежного до суду не надано.

Більш того, у відзивах на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , не заперечувалось, що вони дійсно повинні були погоджувати з ОСОБА_2 , як видачу довіреностей, так і договори підряду, щодо проведення ремонтних робіт об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Довіреність видається однією особою іншій особі, тому видача довіреності є одностороннім правочином. Довіреність видається на підставі договору доручення (стаття 1003 ЦК України), при чому це робиться обов`язково (частина перша статті 1007 ЦК України). Це означає, що наявність довіреності свідчить про договірне представництво.

З урахуванням змісту статті 244 ЦК України та принципу розумності, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто довіреність має містити повноваження представника необхідні для представництва довірителя перед третіми особами, а не обов`язки представника перед особою, яку він представляє (довірителем).

Видача довіреності на підставі усного договору доручення є підтвердженням укладання договору доручення, і на такі правовідносини поширюються положення, зокрема, статті 1006 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Статтею 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК).

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

При цьому частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед яких визнання правочину недійсним.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд погоджується з твердженнями позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , що підписуючи Договір від 12.01.2010 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в добровільному, договірному порядку обмежили обсяг своїх прав та взяли на себе певні зобов`язання, в частині саме видачі довіреностей та укладення договорів за попереднім письмовим погодженням із ОСОБА_2 .

Отже, підписавши зобов`язання перед інвестором ОСОБА_2 фактично відповідачі за зустрічним позовом частково обмежили свою правосуб`єктність, а відтак ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не мали права без отримання попереднього письмового погодження інвестора видавати від свого імені спірні довіреності, укладати договори доручення та договори на виконання робіт з реконструкції та ремонту нерухомого майна, яке є об`єктом інвестування.

На думку суду, вищевказані порушення з боку відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором інвестування від 12.01.2010 року порушують майнові права ОСОБА_2 як інвестора, адже підтверджуються пред`явленими до нього майновими претензіями та позовом з боку ОСОБА_1 .

На думку суду, дії відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які полягають в укладенні договорів доручення та видачі довіреностей без письмової згоди інвестора ОСОБА_2 є навмисними та недобросовісними, спрямовані на порушення прав третьої особи інвестора ОСОБА_2 на здійснення ефективного контролю за інвестиціями, на що відповідачі погодились при укладенні Договору інвестування.

Визнання вказаних обставин з боку відповідачів за зустрічним позовом в Протоколі перемовин лише підкреслює те, що таке непогодження із інвестором оспорюваних договорів доручення та довіреностей не є помилкою, а відбулось свідомо.

При цьому відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не надали суду жодних доказів, що інвестор ОСОБА_2 затягував із погодженням або якимось чином невмотивовано відмовляв останнім у письмовому погодженні в рамках Договору інвестування. Доказів здійснення спроб попереднього погодження з боку відповідачів за зустрічним позовом із ОСОБА_2 укладення договорів доручення, текстів довіреностей або самих цих юридичних дій, - суду надано не було.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

З огляду на те, що видача довіреності є одностороннім правочином, а оспорювані довіреності є юридичним документом, який підлягає державній реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей, визнання лише договору доручення недійсним не призведе до виключення з реєстру запису про видану та нотаріально посвідчену довіреність.

Отже, на переконання суду, оскільки матеріальне вираження договорів доручення оформлене у вигляді видачі довіреностей, зареєстрованих в Єдиному реєстрі довіреностей, визнання оспорюваних довіреностей недійсними в судовому порядку матиме найбільший ефект по відновленню порушених прав позивача за зустрічним позовом.

При цьому Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду у справах вже неодноразово при розгляду судових справ погоджувався із визнанням довіреностей недійсними на підставі загальних положень ЦК України щодо недійсності правочинів, у тому числі на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про визнання недійсним (відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 13 ЦК України) договорів доручення та довіреностей від 06.07.20210 року, тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, враховуючи, що підставами первісної позовної заяви ОСОБА_1 для стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , витрат замовника на оплату робіт, виконаних в гуртожитку, літ «А», за адресою: АДРЕСА_1 , є договори підряду, укладені на підставі договорів доручення та виданих на підставі них довіреностей від 06.07.2010 року, які судом визнанні недійсними, суд відмовляє у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення солідарно компенсації витрат, в зв`язку з його необґрунтованістю.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат.

Оскільки заявлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, з відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом, слід стягнути в рівних частинах понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Враховуючи, що у задоволенні первісного позову відмолено, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача за первісним позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 13, 15, 16, 203,215, 244, 525, 526, 610, 1003, 1006,1007 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів - задовольнити повністю.

Визнати недійсними з дати укладення договір доручення, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та видану на підставі договору доручення довіреність від імені ОСОБА_4 , що посвідчена приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 4008.

Визнати недійсним з дати укладення договір доручення, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та видану на підставі договору доручення довіреність від імені ОСОБА_1 , що посвідчена приватним Київського МНО Войтовським В.С. 06.07.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 4009.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2024 року

Суддя: