Номер провадження 2/504/2719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі судді Вінської Н.В. за участю: секретаря судового засідання Коцар А.М., розглянувши заяву адвоката Джига В.І. про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та Акту розрахунку, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та Акту розрахунку, стягнення моральної шкоди.

Разом із позовом представником позивача адвокатом Джига В.І. подано до суду заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом призупинення дії рішення комісії №172 від 28.08.2024 р. та заборони АТ "ОДЕСАГАЗ" вчиняти дії з припинення газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_1 до АТ "ОДЕСАГАЗ" про захист прав споживачів.

Суд, розглянувши заяву та додані документи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист. При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір у тому числі і щодо розміру та порядку нарахування заборгованості за спожитий газ, що надає право АТ "Одесагаз" припинити газопостачання споживачу, однак це в майбутньому може ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

До заяви про забезпечення позову додано копію рішення комісії №172 від 28.08.2024 року у відповідності до якого, комісія дійша висновку про припинення надання послуг розподілу природнього газу, за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Суд враховує, що примусове припинення газопостачання до житла позивача, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я його та членів його родини, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивача не буде необхідним у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 «Кривіцька та Кривіцькій проти України» п. 44).

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Суд вважає за можливе заборонити Акціонерному товариству "Одесагаз" (місцезнаходження: вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, ) вчиняти дії з припинення газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОДЕСАГАЗ" про захист прав споживачів, оскільки вжиття такого виду забезпечення позову як заборона відключення газу не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача АТ "Одесагаз, який не позбавлений права нараховування вартості спожитого газу протягом судового розгляду і в подальшому пред`явити вимогу до позивача по сплаті цієї вартості.

Керуючись ст.ст.149-154,157,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та Акту розрахунку, стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству "Одесагаз" (місцезнаходження: вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, ) вчиняти дії з припинення газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОДЕСАГАЗ" про захист прав споживачів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копії ухвали негайно після її постановлення надіслати заявнику, Акціонерного товариства «Одесагаз».

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку ст.158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Вінська Н. В.