Справа № 509/7674/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 р. позивач ОСОБА_3 подала у Овідіопольський районний суд Одеської області позовну заяву до про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок сплати яких було встановлено рішенням Овідіопольського районного суду від 27.07.2015р. по цивільній справі №509/3029/15-ц.

Позовна заява була мотивована тим, що відповідач ОСОБА_4 з березня 2023р. по грудень 2023р. аліменти із заробітної плати, яку йому нараховує військова частина НОМЕР_1 , не сплачував. Крім того, він не виконує заочне рішення Овідіопольського районного суд від 01.07.2021 року по справі по сплаті на користь позивачки неустойки (пені) в сумі 96681,00 гривень за прострочення аліментів за період з 2015 року по 2021 рік. За цих обставин він загалом допустив заборгованість в сумі 143598,35 гривень. Оскільки заборгованість створилась з вини відповідача, то позивачка просила суд стягнути з нього на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина в сумі 174896,74 гривень.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав і надав письмові пояснення у яких наголосив, що він є військовослужбовцем і перебуває у лавах ВС України де виконує завдання по захисту держави від агресії РФ. Оскільки заробітну плату йому нараховує бухгалтерія в/ч НОМЕР_1 , то працівники цієї бухгалтерії до лютого 2023 року утримували з його заробітної плати аліменти та переховували їх на відповідні рахунки позивачки або виконавчої служби. За яких причин працівники бухгалтерії в/ч НОМЕР_1 з березня 2023 р. по грудень 2023 р. утримували з його заробітної плати аліменти, але не перераховували їх на рахунки позивачки або виконавчої служби йому не відомо. Після нагадування виконавчої служби військова частина з грудня 2023 р. знов відновила перерахування утриманих аліментів на рахунки позивачки та виконавчої служби. Так як він до діяльності бухгалтерії не має ніякого відношення, то йога вини у тому, що утримані з його заробітної плати аліменти не перераховувались за призначенням не має, а тому у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з мотивів викладених у позовної заяві підтримала і просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог позивачки заперечував, наголошуючи, що вини ОСОБА_4 у тому що утримані аліменти не перераховувались на рахунки позивачки або виконавчої служби не має, а тому просив суд у задоволення позову відмовити.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку що позовна заява не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним:

Рішенням Овідіопольського районного суду від 27.07.2015 року по цивільній справі №509/3029/15-ц відповідач ОСОБА_4 був зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так як з вини відповідача виникла заборгованість по спліті аліментів, то заочним рішенням рішення Овідіопольського районного суд від 01.07.2021 року по справі 509/1560/21 по сплаті на користь позивачки неустойки (пені) в сумі 96681,00 гривень за прострочення аліментів за період з 2015 року по 2021 рік.

З розрахунків заборгованості по сплаті аліментів наданих Овідіопольським ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) по ВП 61279849 станом на 31.07.2024р. заборгованість по сплаті аліментів, які нараховуються ТОВ «Окко-драйв» є поточною і становить 2603,65 гривень, яка має бути погашена наступним платежем. Заборгованість по сплаті аліментів, які нараховуються в/ч НОМЕР_1 у збільшеному розмірі ніж 25% станом на 31.07.2024р. зменшилась з 88847,99 гривень до 64181,58 гривень.

Вказані обставини свідчать про те, що заборгованість, яка виникла за період з березня 2023р. по грудень 2023р. погашається шляхом утримання аліментів у розмірі більшому ніж встановлено рішенням суду від 27.07.2015 року.

З наданого Овідіопольським ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) по ВП 66465855 листа №42045 від 07.08.2024р. вбачається, що розмір обов`язку з виконання заочного рішення суду від 01.07.2021р. по справі 509/1560/21 зі сплати на користь позивачки неустойки (пені) в сумі 96681,00 гривень за прострочення аліментів за період з 2015 року по 2021 рік станом на 07.08.2024р. з 96681,00 гривень скоротився до 15785,22 гривень.

Ця обставина свідчить про те, що відповідачем добросовісно виконуються обов`язок з виконання заочного рішення суду зі сплати штрафних санкцій у вигляді пені.

Наданими відповідачем Міус копіями посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.01.2024р. учасника бойових дій; довідки в/ч НОМЕР_3 №191/1431 від 08.02.2024р. про його безпосередню участь у боях; виписки №2749 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР»; виписного епікризу №1886 в/ч НОМЕР_4 від 20.06.2023р.; довідки про обставини травми в/ч НОМЕР_1 №182/3423 від 08.07.2023р.; довідки військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 №956 від 20.06.2023р.; довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №5820від 13.07.2023р. та іншими документами доведено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який у званні молодшого сержанта виконує обов`язки командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу батальйону морської піхоти в/ч № НОМЕР_1 , був поранений, брав і бере участь у бойових діях ЗСУ.

З наданих Овідіопольським ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) по ВП 61279849 розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, які нараховуються в/ч НОМЕР_1 , станом на 23.05.2024р. та станом на 01.06.2024 року вбачається, що бухгалтерія військової частини до березня 2023 року нараховувала ОСОБА_4 заробітну плату, утримувала з неї аліменти і переховувала їх на відповідні рахунки позивача та виконавчої служби.

З березня 2023р. і по грудень 2023 року включно працівники бухгалтерії в/ч НОМЕР_1 нараховували ОСОБА_4 заробітну плату і утримували з неї аліменти, однак не перераховували їх на рахунки позивача та виконавчої служби, через що за цей період виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 , який приймає безпосередню участь у бойових діях ЗСУ не має ніякого відношення до виконання функції бухгалтерії, тобто до нарахування собі заробітної плати, утримання з неї аліментів та перерахування утриманих аліментів на рахунки позивачки чи виконавчої служби.

За приписами ст.196 СК України неустойка (пеня) може бути стягнення лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка повинна сплачувати аліменти

Пленум Верховного суду України у п. 22 Постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що передбачена статтею 196 відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказане суд доходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів за період з березня 2023р. по грудень 2023 утворилася з неналежного виконання своїх обов`язків працівниками бухгалтерії в/ч НОМЕР_1 , а тому вини відповідача ОСОБА_4 у її виникненні судом не встановлено, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України, ст.ст.180,195,196 СК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко