СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23453/23

пр. № 2/759/1008/24

25 березня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» ( м. Київ, пр-т Берестейський, 65), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 14685,86 грн., компенсації фактично понесених позивачем витрат у розмірі 4398,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.09.2023 року в м. Києві сталася ДТП за участі транспортного засобу «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Водій автомобіля «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 визнав свою вину в скоєнні ДТП, після чого було складено електронне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України (європротокол).

На дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 3404918 від 25.10.2022 року була застрахована у ПрАТ СГ «ТАС».

04.10.2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 14.11.2023 року сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 62114,14 грн. відповідно до висновку № 668/10-23 ФОП ОСОБА_4 . Вважає вказаний висновок не враховує вартість відновлювального ремонту КТЗ та вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 14685,86 грн., компенсацію фактично понесених позивачем витрат у розмірі 4398,20 грн.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

25.12.2023 року представником ПрАТ СГ «ТАС» Синельніковим М.О. до суду було подано відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 28.09.2023 року в м. Києві сталася ДТП за участі транспортного засобу «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .

Згідно електронного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.09.2023 року ( електронний європротокол) зазначена дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення ОСОБА_3 . ПДР України, що стало причиною пошкодження автомобіля «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди власника автомобіля «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 3404918 від 25.10.2022 року була застрахована у ПрАТ СГ «ТАС», з франшизою 3200,00 грн.

Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 54715 від 27.10.2023 року складеного ФОП ОСОБА_5 ринкова вартість КТЗ «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 до пошкодження становить 122643,13 грн., ринкова вартість становить 57328,99 грн.

Згідно висновку № 668/10-23 ФОП ОСОБА_4 від 19.10.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 становить 200325,62 грн., ринкова вартість автомобіля становить 122643,13 грн., вартість придатних залишків становить 20395,47 грн.

04.10.2023 року позивач звернувся до ПрАТ СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

У зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищувала вартість автомобіля до ДТП, ПрАТ СГ «ТАС» у відповідності до п. 30.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було визнано автомобіль «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 фізично знищеним.

Відповідно до страхового акту № 22322/40/923 від 10.11.2023 року, власнику автомобіля «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 62114,14 грн., з розрахунку ( 122643,13 грн. вартість ТЗ до ДТП - 57328,99 грн. вартість ТЗ після ДТП - 3200,00 грн. франшиза), про що свідчить платіжна інструкція № 7949 від 14.11.2023 року.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що європротоколу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 3404918 від 25.10.2022 року, максимальний розмір страхової виплати становить 80000,00 грн., а тому відповідач повинен доплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 14685,86 грн. а також сплатити витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 3803,00 грн. та 595,20 грн. для оплати послуг СТО.

Крім того, як зазначає позивач, підходи застосування оцінювачем у висновку № 668/10-23 від 19.10.2023 року ФОП ОСОБА_4 щодо визначення вартості ТЗ у пошкодженому стані грубо суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Частиною третьої статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Методики, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТ3. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Вимоги Методики є обов?язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб?єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб?єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб?єктами цивільно-правових відносин.

Згідно п. 2.2. Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку

передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТ3 для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Пунктом 7.17 Методики передбачено якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТ3 за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації KT3.

Відповідно до пункту 7.18 Методики вартість утилізації КТ3 визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТ3 від ринкової вартості КТЗ.

Наданий позивачем висновок № 668/10-23 ФОП ОСОБА_4 від 19.10.2023 року не містить розрахунку утилізації КТЗ, що суперечить методики оцінювання, у зв`язку з чим суд не приймає даний висновок до уваги.

Враховуючи викладене позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 14685,86 грн. не підлягають задоволенню.

Крім того, зважаючи, що позовні вимоги в частині компенсації фактично понесених позивачем витрат у розмірі 4398,20 грн., які складаються з 3803,00 грн. вартості проведення автотоварознавчої експертизи та 595,20 грн. за послуги СТО, є похідними від позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, в задоволенні яких було відмовлено, тому вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 990, 993, 1188, 1191, ЦК України, статтями 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» ( м. Київ, пр-т Берестейський, 65), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О . Петренко