Справа №173/915/24
Провадження №2-о/173/46/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

За участю: заявниці - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в за правилами окремого провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року до суду звернулася заявниця, ОСОБА_1 , з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи на 20.05.2024 року.

20.05.2024 року в судовому засіданні оголошена перерва до 06.06.2024 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

06.06.2024 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявниця просить встановити факт її проживання однією сім`єю, більше п`яти років із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з якою вона фактично проживала і вела спільне господарство.

На день смерті ОСОБА_2 ,. залишилось спадкове майно, яке складається з кватири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

У померлої немає жодних родичів: її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей вони не мали, батьки померли, брати та сестри відсутні.

24.05.2023 року вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину,але постановою державного нотаріуса від 09.01.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що вона не надала документів, як б підтвердили її спорідненість з померлою або рішення суду про факт проживання спадкоємців однією сім`єю із спадкодавцем , що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала за підставами, викладеними в заяві. Також пояснила, що 30 років вона проживала по сусідству із померлою ОСОБА_2 у них завжди були тісні стосунки так як вони відвідували одну церкву і у них були спільні вірування, інтереси та вподобання. Спочатку ОСОБА_2 ,. проживала з чоловіком. Але всі свята і вихідні дні вони проводили разом. Потім чоловік ОСОБА_2 , помер. Остання тяжко переживала дану втрату, і в цей час вони настільки зблизились, що почали проживати однією сім`єю. ОСОБА_2 ,. кожного дня була в них, в тому числі і ночувала, так як сама боялась залишатись в квартирі. Вона і її мати допомагали ОСОБА_2 , здійснювали за нею догляд. ОСОБА_2 , отримувала пенсію, але кошти вони витрачали разом так як спільно харчувались. Мали спільний побут. В подальшому ОСОБА_2 , тяжко захворіла, вона її лікувала, викликала лікарів, купувала ліки, відвідувала в лікарні, її мати здійснювала догляд за хворою в лікарні та вони забезпечували її всім необхідним. В цей час ОСОБА_2 , почала виражати свій намір укласти з нею договір довічного утримання, коли вони майже підготували всі необхідні документи для вчинення правочину, стан здоров`я ОСОБА_2 , погіршав і її госпіталізували до лікарні. Вони з мамою здійснювали догляд і забезпечення ОСОБА_2 , в лікарні, але навіть після проведеного лікування стан здоров`я ОСОБА_2 , не покращився, її виписали додому, але в тяжкому стані, вона з матір`ю забрали ОСОБА_2 , та забезпечували доглядом і всім необхідним. Виходячи із стану здоров`я ОСОБА_2 , останній стало не до вчинення правочину, а вони, з чисто моральної сторони, не стали її примушувати до цього, щоб в останньої не виникло думки, що вони здійснюють догляд за нею лише із-за спадку. Коли ОСОБА_2 , померла вона здійснила її поховання.

Заінтересована особа, представник Верхньодніпровської міської ради , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно поданої заяви будь-яких заперечень проти задоволення заявлених вимог не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою про реєстрацію місця проживання.

За доводами заявниці остання, більше 10 років проживала із ОСОБА_2 , однією сім`єю, здійснювала догляд та поховала останню.

Заявниця пояснила, що вона проживала в квартирі поряд із ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , але вона і ОСОБА_2 , кожного дня бували один в одного, спільно харчувались, мали спільний побут.

Відповідно до ч.1. 2 ст. 3 СК України - Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України - Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Факт проживання заявниці із ОСОБА_2 , однією сім`єю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Так свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає із заявницею і ОСОБА_2 ,. по сусідству . ОСОБА_2 , була одинокою жінкою, так як чоловік помер, а інших родичів вона не мала. За весь період проживання вона бачила, що ОСОБА_2 , завжди була в сім`ї заявниці. Вони проживали як одна родина та допомагали один одному.

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що вона знає заявницю та ОСОБА_2 ,. з 1990 року. ОСОБА_2 , тяжко хворіла, було одинокою жінкою і заявниця здійснювала за нею догляд. Кожного дня ОСОБА_2 , була в сім`ї заявниці. Заявниця купувала продукти харчування, спільно вони готували їжу та харчувались. Також купували інші предмети побуту, ліки. Сім`я заявниці і ОСОБА_2 ,. проживали як одна родина, вони мали спільний побут, разом харчувались. Коли ОСОБА_2 , хворіла, її лікуванням та доглядом за нею займалась заявниця і її мати. ОСОБА_2 , . фактично померла на руках у заявниці, яка здійснила її поховання за власний рахунок.

Відповідно до акта депутата Верхньодніпровської міської ради № 1 від 11 травня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 ,, здійснювала догляд за ОСОБА_2 до дня її смерті та здійснила її поховання за власний рахунок, що підтверджується поясненнями сусідів.

Згідно наданої суду довідки МСЕК серія МСЕ-ДНА-01 № 405973 ОСОБА_2 ,. була інвалідом другої групи з дитинства безстроково. Згідно наданих суду копій довідок КЗ «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_2 , потребує постійного тривалого лікування та догляду.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , № 49 від 08.05.2023 року вбачається, що останнє видане заявниці.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 , мала захворювання внаслідок яких потребувала постійного догляду та лікування і ці обов`зяки по відношенню до неї здійснювала заявниця та її сім`я.

Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних обов`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, належними та такими, що підтверджують факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 , однією сім`єю більше п`яти років, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявниця і ОСОБА_2 , мали спільний побуті бюджет, разом харчувались, їхні квартири знаходились поряд та останні використовували їх як одне помешкання, оскільки постійно проживали (перебували) в даних житлових помешканнях та один в одного. Заявниця та ОСОБА_2 ,. були пов`язані спільними правами та обов`язками. Так заявниця здійснювала постійний догляд та лікування ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного та у відповідності з обраним заявницею способом захисту прав, суд вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання, заявниці та ОСОБА_2 , більше п`яти років, оскільки вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та взаємними правами і обов`язками.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявниці для оформлення спадщини, тобто має наслідком виникнення спадкових правовідносин .

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605.60 грн., заявниці не відшкодовуються та покладаються на заявницю.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада, 51600 пр.Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605.60 грн. покласти на заявницю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення .

Повний текст рішення виготовлений 16.06.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 28.06.2024 року

Дата набрання законної сили: 17.07.2024 року