Справа № 214/351/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 червня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за постачання теплової енергії, що виникла по АДРЕСА_1 за період 01.10.2019 по 31.10.2023 у сумі 33 617,54 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2023 у сумі 188,88 грн., та за період з 01.01.2020 по 01.02.2022 інфляційні втрати в сумі 1 563,82 грн. та 3% річних у сумі 695,05 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань по сплаті за вказані послуги. В обґрунтування вимог зазначено про надання послуг з постачання теплової енергії до житла відповідачки та порушення нею вимог статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, у результаті чого виникла указана заборгованість. Тому з метою захисту прав виконавця послуг з постачання теплової енергії, позивач просить задовольнити заявлені вимоги.

В ході розгляду справи позивач заявлені вимоги уточнив та в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 19 березня 2024 року просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за період з 01.08.2016 по 31.08.2023 за спожиту послугу з теплової енергії у сумі 57 789,52 грн., абонентське обслуговування у сумі 188,88 грн., інфляційні втрати у сумі 7 799,92 грн. та 3% річних у сумі 3 490,16 грн., посилаючись на скасування відповідачами судового наказу від 24.02.2020 у справі № 214/7280/19.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України

Представник позивача ОСОБА_3 одночасно з позовом звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає (а.с.9).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх з відповідачем відсутність, на доводах, викладених у відзиві на позов, наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

В обґрунтування відзиву представником відповідача ОСОБА_4 зазначено відповідачем ОСОБА_2 , якій на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 1999 року належить квартира АДРЕСА_2 , було розпочато процедуру відключення помешкання від централізованого опалення. В грудні 2005 року нею отримано погодження УЖКГ виконкому Криворізької міської ради № 4730/8, яким надано дозвіл на відключення від системи теплопостачання вказаної квартири за умови влаштування альтернативного джерела опалення. Виконуючи умови погодження, ОСОБА_2 отримала технічні умови на проектування газопостачання для системи автономного опалення за спірною адресою та встановлення котла в приміщенні кухні. ВАТ «Криворіжгаз» також було розроблено робочий проект по реконструкції системи газопостачання. Після здійснення відключення від системи централізованого опалення, відповідачі знову таки на вимогу погодження, звернулися до організації, яка на той час здійснювала постачання теплової енергії КПТМ «Криворіжтепломережа» для розірвання договору на постачання теплової енергії. Позивач звертаючись до відповідача з позовом про стягнення боргу з постачання теплової енергії з 01.10.2019 не пояснює відсутність між ними укладеного договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Крім того, позивач заявляє про стягнення суми, яка виходить за межі строків позовної давності, при цьому не подає клопотання про поновлення таких строків. Тому просить відмовити у задоволенні вимог.

У відповіді на відзив стороною позивача зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від сплати за послугу з централізованого опалення та постачання теплової енергії, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. 01.10.2013 відбулася передача об?єктів теплопостачання для обслуговування споживачів централізованого опалення від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль» та від відповідачів не надходило жодних актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання послуги з централізованого опалення чи зміною її споживчих властивостей, дана послуга була надана належним чином та в повному обсязі, зокрема в період з 01.08.2016 по 31.10.2023. Відповідачами не було виконано всі умови відповідно до чинного законодавства на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тому їх твердження про встановлення автономного опалення є хибним. Відповідачі не надали до суду належне рішення, оформлене протоколом постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади про надання дозволу на відключення, не надав відповідний лист-погодження Управління житлово-комунального господарства на відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири відповідачів. Робочий проект влаштування автономного опалення не містить відомостей про погодження з усіма організаціями, які видали технічну умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Таким чином відповідачі не дотрималися встановленого законодавством порядку відключення від мереж централізованого опалення, що є самовільним відключенням, а тому відсутні підстави для не нарахування за послугу з централізованого опалення. Тому наполягає на задоволенні вимог.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 1999 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 37 копія договору), відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою.

Квартира за адресою виникнення боргу перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії за період з 01.10.2019 по 31.10.2023 у сумі 33 617,54 грн. (а.с.6).

Разом з тим, листом заступника начальника управління Безатосова М. від 21.12.2005 погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 за умови влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ «Криворіжгаз» та проекту, розробленого проектною організацією. Також зазначено, що монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися до для розірвання договору на постачання теплової енергії до ДП «Криворізька теплоцентраль» (а.с. 39).

На замовлення відповідача ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» розроблено робочий проект реконструкції системи газопостачання в приміщенні квартири по АДРЕСА_1 (а.с. 42-46) та складено технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в приміщенні квартири.

Згідно Акту № б/н від 02 березня 2012 року, складеного за участі представника КПТМ «Криворіжтепломережа та ОСОБА_1 , при обстеженні приміщення встановлено, що мається розрив на системі централізованого опалення; стояки ізольовані, заглиблені в стіну; пакет документів мається; у приміщенні встановлено автономне опалення; пропонується зняти навантаження, Q=ц/о (а.с.50).

22 вересня 2010 року Актом комісії ПАТ «Криворіжгаз» прийнято в експлуатацію газифікований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , дозволено здійснити врізку та пуск газу (а.с.48).

З листа Виконавчого комітету Криворізької міської ради Вих.№12/15/1967 від 12 червня 2024 року вбачається, що дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води надавались управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради у вигляді листів.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV, далі - Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 5 частини 3статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.

Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відповідно до п.2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.

Згідно з п.2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відповідно до п.2.5 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.

Згідно з п.2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року №4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

08 лютого 2006 року Виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води» та створено відповідну комісію.

На момент отримання даного погодження чинними були Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення №1497 від 30 грудня 1997 року, відповідно до пункту 9 яких, у разі відмови споживача від користування послугами з водо- теплопостачання та водовідведення, він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.

Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З матеріалів справи вбачається, що на час початку процедури по встановленню індивідуального автономного опалення в квартирі її власником ОСОБА_2 , була чинною постанова Кабінету Міністрів України №1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитися від послуги та відключитися від системи центрального опалення (п.9), однак чинним на той час законодавством не було передбачено чіткого механізму та порядку відключення споживача від централізованого опалення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання №4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 21.12.2005, з дня отримання ОСОБА_2 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі відповідача, тобто до 08 лютого 2006 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 №90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води». Цим рішенням створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не довів порушення його прав діями відповідачів щодо відключення від централізованого опалення, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення житлового приміщення, де мешкають відповідачі, спричинило шкоду позивачу, або третім особам, порушило (негативно вплинуло) на роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в квартирі відповідачів відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власників інших квартир у будинку, суду не надано.

За таких обставин суддів вважає, що відсутні підстави вважати відключення квартири відповідачів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення самовільним, оскільки таке відключення було проведено без порушень Порядку встановленого законодавством, що діяло на той час.

Отже в суді встановлено, а позивачем не доведено, що відповідачі користуються послугами з централізованого постачання теплової енергії, а тому у них відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії позивачу за спірний період. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на позов заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Проаналізувавши подані позивачами копії договору про надання правової допомоги № 319 від 19.02.2024, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 довела понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, ураховуючи надане стороною позивача обґрунтоване заперечення щодо не співмірності заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу з ціною позову та складністю справи, суд вважає, що понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у сумі 3 000,00 грн. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22).

Керуючись статями 64, 67, 68 ЖК України, статями 509, 525, 625 ЦК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28 червня 2024 року

Суддя А.В. Ткаченко