Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/229/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить знизити йому розмір пені до 0% за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18.10.2021 року по 11.07.2023 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом про стягнення з нього пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 68241,48 грн. Вказує, що станом на 17.10.2023 року заборгованість по аліментах виплачена в повному обсязі.

Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, оскільки після прийняття рішення про стягнення аліментів, він його ще оскаржував до Рівненського апеляційного суду, має сім`ю та двох неповнолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, було проведено йому оперативне втручання та обмежені фізичні навантаження нижньої кінцівки 2 місяці, а тому він не міг працювати. Крім того, на лікування матері він поніс фінансові витрати.

Представник відповідача подав відзив, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Вказує, що з моменту винесення рішення ОСОБА_1 відмовлявся платити аліменти на утримання дочки, в зв`язку з чим у період з 18.10.2021 року по 11.07.2023 рік за ОСОБА_1 утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 68241,48 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. В зв`язку з чим було проведено розрахунок пені та подано позов до Сарненського районного суду Рівненської області про стягнення пені, справа №572/2928/23. Згідно позовних вимог, просять стягнути з 68241,48 грн. пені.

Зазначає, що наявність іншої сім`ї у позивача не звільняє його від зобов`язань сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_4 . Докази понесення фінансових та матеріальних витрат на проведення оперативного втручання для матері ОСОБА_1 не надано. В зв`язку з чим, в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11.07.2022 року визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на отримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову - з 18.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 04.07.2023 року.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 26.03.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .

Згідно епікризу ТОВ «РівнеМед» встановлено, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.07.2023 року по 19.07.2023 року з діагнозом хронічна передньо-медіальна нестабільність лівого колінного суглоба. Розрив ПХЗ лівого колінного суглоба. Функціональний блок лівого колінного суглоба. Розрив заднього рогу латерального меніска по типу «ручки лійки». Дефект хряща над виростка стегна ІІ ст. по Уотербріджу. Синовіт. Больовий синдром. Виражене порушення функції лівої н/кінцівки. Рекомендовано, окрім іншого, обмеження фізичного навантаження нижньої кінцівки 2 місяці.

Згідно виписного епікризу Луганського обласного клінічного онкологічного диспансеру ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.04.2023 року до 07.04.2023 року та було проведено операцію 03.04.2023 року.

На розгляді в Сарненському районному судді Рівненської області перебуває позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення аліментів у розмірі 68241,48 грн.

Згідно розрахунку заборгованості виданої Сарненським відділом державної виконавчої служби від 30.06.2023 року встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №572/2969/21 на користь ОСОБА_10 станом на 30.06.2023 року становить 68241 грн.

Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 18.10.2021 року по 11.07.07.2023 року зробленого ОСОБА_2 пеня становить 208710,30 грн.

Згідно довідки виданої Сарненським відділом державної виконавчої служби 17.10.2023 року встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 17.10.2023 року відсутня.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відзиву та наданих сторонами та дослідженими судом доказами, на розгляді в Сарненському районному суді Рівненської області перебуває цивільна справа №572/2928/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою судді Сарненського районного суду Рівненської області, яка міститься у відкритому доступі в Єдиному реєстрі судових рішень від 21.09.2023 року було відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Сарненського районного суду Рівненської області, яка міститься у відкритому доступі в Єдиному реєстрі судових рішень від 18.01.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та призначено справу до судового розгляду. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій справі - до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства за його позовом до ОСОБА_2 відмовлено.

В мотивувальній частині зазначено, що відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у цій справі - до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме : за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру пені. Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. В даному випадку такі обставини відсутні, оскільки обставини, які будуть предметом розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 можуть бути об`єктивно з`ясовані судом в межах розгляду даного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що як на момент подання позову так і на момент ухвалення рішення в даній справі, відсутнє рішення суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої позивач просить зменшити. Доводи наведені позивачем в позовній заяви є предметом доказування у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, про що і було зазначено в ухвалі судді Сарненського районного суду Рівненської області, яка міститься у відкритому доступі в Єдиному реєстрі судових рішень від 18.01.2024 року, яка набрала законної сили, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 196 СК України, ст. ст. 255, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКП НОМЕР_7 ) про зменшення розміру пені закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 07.05.2024 року.

Суддя: