Справа № 700/685/24
Провадження № 2/700/354/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка справу №700/685/24, провадження №2/700/354/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», представник позивача Бачинський Остап Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту,

ВСТАHОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №14. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «Форза» та акцептований ОСОБА_1 . На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривнях в розмірі 5529 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 14.01.2021 року, базова процентна ставка складає 1,11%, та процентною ставкою 2,5 % за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики. 30.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір-факторингу№20210630-Ф/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Форза» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф набуло Право Вимоги за договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «Форза», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики. В свою чергу, відповідач не виконала свої зобов`язання - припинила вносити платежі, передбачені умовами договору позики, як повернення отриманих коштів, так і сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання договору позики у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 09.09.2024 року становить 18539,94 грн., яка складається із: залишок заборгованості за тілом - 5200 грн., залишок заборгованості по процентах за користування 840,82 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період з 01.07.2021 р. по 28.09.2021 р.) - 11700 грн., заборгованість за пенею -0,00 грн., інфляційне збільшення 799,12 грн. (період нарахування 15.01.2021 р.-23.02.2022 р.).

На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 18539,94 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 27.09.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву до суду не подавала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Судом встановлено, що 16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №14. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «Форза» та акцептована ОСОБА_1 ,шляхом підписання електронним підписом відповідача, заявки на укладення договору №14 про прийняття пропозиції від ТОВ «ФК «Форза» укласти договір позики.

На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5529 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 14.01.2021 року, базова процентна ставка складає 1,11%, та процентною ставкою 2,5 % за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики.

Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики. В свою чергу відповідач, незважаючи на повідомлення, не виконала свої зобов`язання

в порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, всього здійснила оплат на суму 1500,00 грн., сума останнього платежу 1500,00 грн., дата останнього платежу 18.01.2021 р., та припинила вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання договору позики у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 09.09.2024 року становить 18539,94 грн., яка складається із:

-5200 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту;

-840,82 грн - залишок заборгованості по процентах за користування;

-11700 грн. - залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період з 01.07.2021 р. по 28.09.2021 р.)

-0,00 - заборгованість за пенею;

-799,12 грн - інфляційне збільшення (період нарахування 15.01.2021 р.-23.02.2022 р.)

Відповідно до п.1. договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі строк позики) шляхом їх перерахування банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п.3. договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно. Включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, та у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку.

Відповідно до п.5 договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Відповідно до п.6 договору позики договір укладений в результаті зваженого рішення сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.7 договору позики зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи правилами.

Відповідно до п.8 договору позики позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачену положеннями цього договору, правил та чинного законодавства.

Відповідач, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 5529,00 грн. на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , що був відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Позикодавець свої зобов`язання згідно договору позики виконав у повному обсязі надавши позивальнику грошові кошти в розмірі та у строк, визначені договором позики.

30.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір-факторингу№20210630-Ф/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Форза» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло Право Вимоги за договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «Форза», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 вищевказаного закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідач, будучи повідомленим про зміну кредитора, жодного платежу на погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами не здійснив.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, які не спростовано відповідачем, станом на 09.09.2024 року у відповідача утворилась заборгованість у сумі 18539,94 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом - 5200 грн., залишок заборгованості по процентах за користування 840,82 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період з 01.07.2021 р. по 28.09.2021 р.) - 11700 грн., заборгованість за пенею - 0,00 грн., інфляційне збільшення 799,12 грн. (період нарахування 15.01.2021 р.-23.02.2022 р.)

Відповідачем не подано до суду доказів на спростування такого розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та прострочених відсотків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню договору позики становить 18539,94 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОФ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф».

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з положеннями ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До позовної заяви представником позивача долучено договір про надання правової допомоги №20240905-3К від 05.09.2024 року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. (адвокат) та ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» в особі директора Шмагало А.І. (клієнт), відповідно до п.1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; п.1.2. правова допомога за цим договором полягає в наступному: п.п.1.2.1. захист інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до гр. з ОСОБА_1 за договором позики №14 від 16.12.2020 р. Також долучено попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат по справі, ордер серії ВС № 1293244 від 06.09.2024 та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та з врахуванням того, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Крім того, відповідно до платіжного доручення №748 від 19.09.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 108, 526-530, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81,141,258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», представник позивача Бачинський Остап Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість Договором позики №14 від 16.12.2020 року в розмірі 18539,94 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень 94 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місцезнаходження: вул.С.Бандери, 87, оф.54 м.Львів, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО Банку 300528.

Представник позивача Бачинський Остап Михайлович, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ