Провадження № 22-ц/801/645/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 рокуСправа № 127/34626/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/34626/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року, -

в с т а н о в и в :

8.11.2023 Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом (вх № 90732) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому, посилаючись на положення статей 509, 526, 633, 634, 641, 1048, 1049, 1054 ЦК України, частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживчий кредит», просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 8.08.2019 станом на 22.08.2023 в розмірі 176738,91 грн, з яких: 176738,91 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Позов мотивовано тим, що «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

8.08.2019 відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 8.08.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши дану анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами.

Відповідач свої зобов`язання за даним договором не виконував, у зв`язку із чим 19.10.2022 АТ «Універсал Банк» направив йому повідомлення «пуш» (електронне повідомлення) про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на нього ніяким чином не відреагував.

Станом на 22.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» становить 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 8.08.2019 в розмірі 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (вх. № 1490 від 14.02.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в порушення принципів пропорційності та змагальності сторін, порушивши положення статей 12, 89 ЦПК України, з власної ініціативи витребував у позивача докази по справі, чим створив необґрунтовану перевагу в поданні доказів позивачу.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що АТ «Універсалбанк» не входить до довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг, тому доводи банку про надання банківських послуг із застосуванням ЕЦП є безпідставними та не грунтуються на вимога закону.

Банк надав редакцію Умов та правил, в редакції чинній з 27.11.2021 року, тоді як анкета-заява датована 8.08.2019.

Банком не доведено підписання відповідачем Умов і Правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання ЕЦП. Паспорт споживчого кредиту не містить відомостей про його підписання відповідачем та ознайомлення з його умовами відповідача. Крім цього, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відсутні докази на підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою в електронному вигляді Умов, Паспорту та Тарифів.

Банк самостійно, без погодження з відповідачем в рахунок погашення відсотків, неустойки збільшував тіло кредиту. Коштів банку відповідач фактично не отримувала. З наданих позивачем доказів не можливо встановити, який розмір кредиту фактично видано відповідачу, розмір відсотків та неустойки. Банк в односторонньому порядку за рахунок овердрафту, нараховував ОСОБА_2 відсотки, комісію, штрафи та пеню і все це назвав тілом кредиту.

Судом першої інстанції не враховано положення пункту 15, 18 «Прикінцевих та перехідних положень ЦК України». Позивач з метою обійти зазначені положення законодавства назвав нарахування тілом кредиту.

Щодо забезпечення права на подання відзиву.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 127/34626/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року. Надіслано учасникам справи копію апеляційної скарги, роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду від 21.02.2024 та копію апеляційної скарги надіслано позивачу 21.02.2024 на електронну пошту, зазначену в позовні заяві /а. с. 1, 125, 125 зворот/.

Також з ухвалами апеляційного суду та поданими до суду документам позивач був ознайомлений через Електронний кабінет, про що свідчать підтвердження отриманих документів позивачем.

У строк становлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року у справі з ціною позову 176738,91 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

8.08.2019 відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.08.2019.

/а. с. 7/.

Відповідно до вказаної анкети-заяви, ОСОБА_1 просить відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

На підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг №б/н від 8.08.2019 ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 та надано картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про наявність рахунку.

/а. с. 81/.

Сторонами підписано паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, в якому узгодили: процентну ставку: пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% на рік), тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 36668,07 грн. виходячи з суми кредитного ліміту 100000 грн., погашення якого відбувалось протягом 12 місяців, загальна орієнтовна вартість кредиту - 136668,07 грн. виходячи з суми кредитного ліміту 100000 грн., погашення якого відбувалось протягом 12 місяців, реальна річна процентна ставка 44,26% річних, якщо в пільговому періоді 0%, та інші умови.

/а. с. 23-25/.

Відповідно до розділу 7 паспорту кредиту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 1.01.2023. Також суд звертає увагу, що в графі «підпис споживача» зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору.

На підставі анкети-заяви від 8.08.2019 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмір 10000, який в подальшому неодноразово змінювався, та станом на 5.08.2021 становить 98500 грн.

/а. с. 82/.

Отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 8.08.2019 по 22.08.2023

/а. с. 66-80/.

Станом 22.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» становить 176738,91 грн., з яких: 176738,91 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

/а. с. 6/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, тому існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 8.08.2019 у сумі 176738,91 грн.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Щодо доведеності укладання між сторонами кредитного договору.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі встановлено, що 8.08.2019 відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 8.08.2019.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши дану анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (пункт 2, 3 анкети-заяви).

У пункті 6 анкети-заяви зазначено, що клієнт просить вважати його власноручний підпис або його аналоги обов`язковим при операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. З цією метою клієнт засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП) у мобільному додатку для засвідчення його дій. Клієнт вважає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Клієнт підтверджує, що всі наступні правочини (у т. ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП.

Клієнт підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (пункт 9 анкети-заяви).

У анкеті-заяві зазначено, що клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 /а. с. 2 зворот/.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 3.09.2015 року (далі Закону № 675-VIII) пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозицію укласти договорі є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України).

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закон № 675-VIII).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону № 675-VIII передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У підписаній анкеті-заяві відповідач зазначила, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (пункт 6 анкети-заяви).

Клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомитися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою використання умов договору з урахуванням можливих змін до нього (пункт 4 розділу 1 Умов і Правил).

Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено, зокрема та не виключно (пункт 4.3 розділу 1 Умов і правил) проведенням клієнтом банківських операцій, отримання банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів.

Відповідно до виписки про рух коштів /а. с. 45-59, 65-80/, клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, оплата товарів та інше). Відповідач надала свою згоду із змінами, доповненнями до договору про надання банківських послуг від 8.08.2019.

На підтвердження укладення електронного кредитного договору Банк надав анкету-заяву ОСОБА_1 , де у пункті 6 зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом: 03F93988B36323ED026C8ECFB1359F16A28340F1C4DAD9804FAE00022CE2E9D164, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису».

Під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в анкеті-заяві, яка підписується клієнтом (пункт 6.4, 6.5, 6.6 розділу 6 Умов).

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується також апеляційний суд, зробив правильний висновок про доведеність відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифів за карткою Monobank, шляхом проставлення відповідачем електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази про видачу їй кредитної картки колегія суддів відхиляє, оскільки з анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила відкрити їй рахунок № НОМЕР_2 . Факт відкриття вказаного рахунку підтверджується довідкою про наявність даного рахунку. Статус картки - активна до 03/24, а також випискою по рахунку, з якою вбачається користування відповідачем зазначеним рахунком та здійснення операцій по ньому /а. с. 81/.

Аргументи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено підписання відповідачем Умов і Правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, а паспорт споживчого кредиту не містить відомостей про його підписання відповідачем та ознайомлення з його умовами відповідача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки позивачем надано суду докази (копію анкету-заяву від 8.08.2019), в якій відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Заперечуючи надані позивачем докази відповідач відповідно до частини статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надає суду докази на підтвердження того, що позивачем надано суду витяг з Умов та Правил в редакції, яка є відмінною ніж та з якою був обізнаний відповідач та погодився виконувати їх умови.

Щодо доведеності розміру заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем доведено розмір заборгованості відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 8.08.2019 станом на 22.08.2023 (з виписки вбачається, що фактично розмір заборгованості розрахований станом на 18.10.2022 /а. с. 45, 65/) в розмірі 176738,91 грн.

Розмір заборгованості підтверджується випискою по рахунку /а. с. 45-59, 65-80/ та розрахунком заборгованості, копією анкети-заяви від 8.08.2019 /а. с. 6/, витягом з Тарифів /а. с. 21-22/; витягом з Умов та Правил /а. с. 8-20/; таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача /а. с. 25 зворот/, довідкою про наявність рахунку /а. с. 60 зворот, 81/, довідкою про встановлений розмір кредитного ліміту /а. с. 59-60 зворот, 82/.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення принципів пропорційності та змагальності сторін, порушивши положення статей 12, 89 ЦПК України з власної ініціативи витребував у позивача докази по справі, чим створено необґрунтовану перевагу в поданні доказів позивачу, апеляційний суд відхиляє, оскільки позивачем надано докази (довідку про наявність рахунку /а. с. 60 зворот, 81/; виписку про рух коштів /а. с. 45-59, 65-80/, довідку про встановлений розмір кредитного ліміту /а. с. 59-60 зворот, 82/) на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 9.11.2023 про залишення позовної заяви без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 5 частини третьої статті 175, частини п`ятої статті 177 ЦПК України /а. с. 40-41/.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що з наданими позивачем доказами на підтвердження позовних вимог був ознайомлений відповідач та відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України мав можливість їх заперечувати і надавати докази на їх спростування, тому правових підстав вважати, що судом першої інстанції надано необґрунтовану перевагу в поданні доказів у справі позивачу апеляційний суд не вбачає.

Позивачем подано докази з дотриманням вимог статті 83, частини третьої статті 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції встановив усі фактичні обставини справи та відповідно до вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України сприяв всебічному та повному з`ясуванню обставин справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що банк надав витяг з Умов та правил, в редакції чинній з 27.11.2021, тоді як анкета-заява датована 8.08.2019, апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідач будучи стороною кредитного договору та маючи в наявності примірник Умов та Правил (даний примірник був надісланий відповідачу у мобільний додаток, що підтвердив відповідач в анкеті-заяві від 8.08.2019) не надав суду наявний примірник на спростування позовних вимог позивача. Отже, судом першої інстанції правомірно взято до уваги наданий позивачем витяг з Умов та правил, оскільки заборгованість у відповідача виникла перед позивачем за період з 8.08.2019 по 22.08.2023, тобто і в період дії Умов та Правил в редакції з 27.11.2021.

Аргументи відповідача про те, що позивач самостійно, без погодження з відповідачем в рахунок погашення відсотків, неустойки збільшував тіло кредиту, коштів банку відповідач фактично не отримувала, а з наданих позивачем доказів не можливо встановити, який розмір кредиту фактично видано відповідачу, розмір нарахованих відсотків та неустойки, крім цього, банк в односторонньому порядку за рахунок овердрафту нараховував ОСОБА_2 відсотки, комісію, штрафи та пеню і все це назвав тілом кредиту, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки відповідач, будучи обізнаним з розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахунку, не зазначає ні дати здійснення нарахування неустойки, комісії з порушенням умов договору та вимог закону. Власного розрахунку відповідачем суду не надано. Клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи не заявлено. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість наданого позивачем розрахунку, підстав для проведення власного розрахунку заборгованості апеляційний суд не вбачає.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що банком при визначенні розміру заборгованості станом на 22.08.2023 допущено порушення положень пункту 15, 18 «Прикінцевих та перехідних положень ЦК України», оскільки з метою обійти зазначені положення законодавства назвав всі нарахування тілом кредиту, колегія суддів відхиляє, оскільки ці твердження не грунтуються на наданій позивачем виписці по рахунку, з якої вбачається, що в період дії карантину та в період воєнного стану, в межах періоду заборгованості позивачем не здійснювалося нарахування заборгованості по неустойці або по статті 625 ЦК України.

Відповідач не надала належні та допустимі докази на спростування вказаного розрахунку.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 8.08.2019 у сумі 176738,91 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції послався в рішенні на погодження між сторонами розміру процентів в паспорті споживчого кредиту, як складову укладеного між сторонами кредитного договору, однак ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова ОП ВС від 23.05.2022 у справі № 393/126/20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд першої інстанції хоч й дійшов частково неправильних висновків про погодження між сторонами розміру процентів в паспорті споживчого кредиту, як складової кредитного договору, однак правильно вирішив спір по суті, отже з урахуванням того, що після ухвалення апеляційним судом свого судового рішення результат по суті спору щодо стягнення заборгованості не зміниться, ухвалене у справі рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.05.2022 у справі № 201/5731/19 (провадження № 61-8507св21) від 2.11.2022 у справі № 760/1887/18 (провадження № 61-14299св20.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, апеляційним судом не встановлено і відповідач такі не вказує.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року у даній справі залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за відповідачем.

Поновити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2024 року у даній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський