Житомирський апеляційний суд
Справа №296/933/24 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 76 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.,

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №296/933/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрзалізниця", третя особа: Регіональна філія "Південно-Західної Залізниці" АТ "Укрзалізниця", Виробничий підрозділ Житомирська дистанція регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" про стягнення недоплачених сум при звільненні, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Українська залізниця» - Мельниченко Надії Миколаївни на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягнути з АТ "Укрзалізниця" на свою користь недоплачені суми одноразової матеріальної та додаткової матеріальної допомоги у розмірі 194809,14 грн та 16104 грн на оздоровлення; середній заробіток за весь час затримки розрахунку починаючи з дня винесення наказу про звільнення 01.11.2023 і по день ухвалення рішення судом. В обґрунтування поданого позову вказувала, що вона з 15.08.1990 року по 01.11.2023 року перебувала у трудових відносинах з АТ "Укрзалізниця". 01 листопада 2023 року у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності 2-ї групи звільнилась за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. При звільненні їй не було проведено повного розрахунку та не виплачено одноразову матеріальну допомогу, додаткову матеріальну допомогу і 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2023 рік. За підрахунком позивача їй мала бути нарахована та виплачена при звільненні одноразова матеріальна допомогу у розмірі 5 середньомісячних заробітних плат та додаткова матеріальна допомога у розмірі 4 середньомісячних заробітних плат, всього у сумі 194809,14 грн і 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 16104,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Оскільки з вини власника позивачу не було виплачено при звільненні належних сум, вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку починаючи з дня винесення наказу про звільнення - 01.11.2023 і по день ухвалення рішення суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.10.2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 131730,11 грн одноразової матеріальної допомоги, виходячи з розрахунку 9 середньомісячних заробітних плат, проведеного відповідачем, з яким погодилась позивач та її представник.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі 16104 грн 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь держави судовий збір у розмірі 161,03 грн. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення за 2023 рік в сумі 16104,00 грн ОСОБА_1 не нарахована і не виплачена, оскільки наразі такі виплати призупинені та не здійснюються жодному працівнику залізниці. 14.03.2022 року Правлінням АТ «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, керуючись ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», було прийнято рішення про призупинення інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення. Таким чином, з березня 2022 року інші додаткові виплати, передбачені Колективним договором між адміністрацією Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України, дія якого пролонгована на 2006 - 2024 роки, були призупинені. Тобто, дія призупинення виплат, була здійснена на легітимних підставах і у встановлений спосіб. Виплата інших додаткових виплат саме призупинена, а не відмінена. Таким чином, вимога позивача до відповідача про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення не є законною, так як жодним законом України така виплата працівникам залізниці не передбачена. Окрім того, рішення АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року призупинення виплат за колективними договорами не оскаржувалося встановленому порядку ні відповідними профспілками, ні працівниками АТ «Укрзалізниця» (в тому числі й позивачкою). Стосовно рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27 червня 2024 року №Ц-82/39 необхідно зазначити, що суд першої інстанції невірно оцінив даний доказ, доданий до матеріалів справи. Суд невірно трактує дане рішення правління АТ «Укрзалізниця» та необґрунтовано мотивує своє рішення виключно на даному протокольному рішенні. Вищезазначеним рішенням з 01.07.2024 зупинена дія окремих положень колективних договорів АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, якими передбачено надання матеріальної допомоги на оздоровлення. А також ухвалено рішення про відновлення з 01.07.2024 виплати працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення, у єдиному розмірі мінімальної норми, передбаченої Галузевою угодою між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками, у розмір 30% від місячної тарифної ставки (посадового окладу). Пунктом 4 вищезазначеного рішення лише передбачено: «Можливість та умови нарахування і виплати працівникам АТ «Укрзалізниця» та особам, які перебували у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця» під час дії рішення правління від 14.03.2022 (протокол №Ц-54/31Ком.т.) матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 до 30.06.2024, в розмірі та на умовах, передбачених колективними договорами АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, яку визначати окремими рішеннями правління на кожен рік. При цьому можливість та умови таких виплат за 2022 рік визначити не пізніше грудня 2024». ОСОБА_1 матеріальна допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена відповідачем в січні 2022 року, що відображено в матеріалах справи. Тобто, предмет спору з даного приводу відсутній. Про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам за 2023 рік в даному рішенні правління взагалі нічого не зазначено. Тобто рішення щодо відновлення виплат матеріальної допомоги на оздоровлення ще не приймалося. Станом на сьогодні АТ «Укрзалізниця» такі виплати не відновило та не проводить. Порядок та графіки погашення, таких виплат наразі не затверджено та до структурних підрозділів не доведено. Виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 - 2024 рік не відновлено та не проведено жодному з працівників, в тому числі і звільненим працівникам. Оскільки виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, які є предметом спору у даній справі, передбачені пунктом 3.9 Колективного договору між Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України на/2002-2005 роки, пролонгованого на 2006-2023 роки, їх призупинення відповідачем узгоджується із положенням статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Вказаний Закон є чинним, не скасований, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Питання правомірності введення державою окремих обмежень під час дії воєнного стану, у тому числі й з урахуванням міжнародних договорів, роз`яснено й у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22. Отже, вимога позивача до відповідача про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення не підлягала задоволенню за її передчасністю, а відтак, безпідставністю, оскільки у нашій країні з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан та відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», АТ «Укрзалізниця» тимчасово призупинило виплати, передбачені галузевою угодою, колективними договорами, так як, підприємство не може нормально здійснювати роботу через воєнну агресію росії, тобто з причин, що від нього не залежать, тому звернення з цієї підстави до суду не позбавляє позивача права після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими ж вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе із ним відповідний розрахунок. Окрім того, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не застосував висновків судів у подібних правовідносинах, а саме постанову Вінницького апеляційного суду від 24.08.2023 року у справі №133/545/23, що є аналогічною даній справі.

20 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 Капустинська Г.О. подала відзив на апеляційну скаргу у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця», рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2024 року залишити без змін. Вказує, що 14.03.2022 правлінням АТ «Укрзалізниця» прийнято рішення про зупинення деяких виплат працівникам АТ «Укрзалізниця», а 27.06.2024 новим рішенням № Ц-82/39 зупиняють дію попереднього поновлюють виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 до 30.06.2024. Рішенням правління від 27.06.2024 поновлено виплати матеріальної допомоги. За результатами зазначеного рішення правління АТ «Укрзалізниця» з позивачем частково розрахувались, а саме: відповідно до платіжної відомості № 133 від 12.08.2024 (надавалась суду представником відповідача разом із додатковими поясненнями) ОСОБА_1 нараховано на виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення. Представник відповідача наголошувала у судовому засіданні першої інстанції, що відповідно до рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27 червня 2024 року № Ц-82/39 всім працівникам буде здійснено нарахування та виплату матеріальної допомоги, але не могла уточнити коли саме це буде, бо графіки можливо складуть у наступному році. Одночасно представник відповідача у своїй апеляційній скарзі зазначає: « Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення за 2023 рік в сумі 16 104 грн ОСОБА_1 не нарахована і не виплачена, оскільки такі виплати призупинені та не здійснюються жодному працівнику залізниці». Однак, у серпня 2024 року позивачу частину заборгованості по виплаті належних їй сум при звільненні нараховано та виплачено. Тобто, представник відповідача суперечить сама собі.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині на законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи додаткову матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі 16104,00 грн., суд першої інстанції взяв до уваги протокольне рішення правління АТ "Українська залізниця" від 27 червня 2024 року, яким ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ "Українська залізниця" матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 року до 30.06.2024 року, виплата якої була призупинена рішенням правління від 14.03.2022, а також подану позивачем заяву від 2023 року в якій просить здійснити їй нарахування і виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення, та вважає, що правові підстави для призупинення виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення наразі відсутні, така виплата фактично поновлена рішенням правління відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, наказом Виробничого підрозділу Житомирської дистанції колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №1077/ос від 18.10.2023 ОСОБА_1 була звільнена 01.11.2023 з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності.

Цим же наказом №1077/ос від 18.10.2023 ОСОБА_1 було встановлено компенсувати за невикористані 36 днів відпустки; за ненормований робочий день 7 днів за період 15.08.2021-14.08.2022; за безперервний стаж роботи 4 дні за період 15.08.2021-14.08.2022; за ненормований робочий день 7 днів за період 15.08.2022-14.08.2023; інваліди 1 та 2 групи 5 днів за період 15.08.2022-14.08.2023; за безперервний стаж роботи 4 дні за період 15.08.2022-14.08.2023; інваліди 1 та 2 групи 6 днів за період 15.08.2023-01.11.2023; за безперервний стаж роботи 1 день за період 15.08.2023-01.11.2023; за ненормований робочий день 2 дні за період 15.08.2023-01.11.2023; одноразову матеріальну допомогу в розмірі 5 середньомісячних заробітків та додаткову матеріальну допомогу в розмірі 4 середньомісячних заробітків, яка передбачена п.8.17 колективного договору на 2001-2005р.р., пролонговано на 2006-2023 р.р. 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п. 3.9 змінами та доповненнями до колективного договору на 2002-2006 р.р., пролонгованого на 2007-2023 р.р. (за 2022 рік), 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п. 3.9 змінами та доповненнями до колективного договору на 2002-2006 р.р., пролонгованого на 2007-2023 р.р. (за 2023 рік) (стаж роботи 33р. 02м.18 дн.). При цьому в наказі міститься застереження: "Виплати провести після окремого рішення правління".

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до начальника виробничого підрозділу Житомирська дистанція колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" із заявою в якій просила здійснити їй нарахування та виплату одноразової матеріальної допомоги в розмірі 5 середньомісячних заробітків та додаткову матеріальну допомогу в розмірі 4 середньомісячних заробітків, 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2022 рік та 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2023 рік.

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 була надана відповідь у якій зазначено, що до компетенції начальника виробничого підрозділу Житомирська дистанція колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" не належить вирішення питань нарахування та виплати матеріальних допомог при звільнені. Роз`яснено про необхідність звернення до Коростенського регіонального центру з управління персоналом регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця".

29 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" із заявою в якій просила здійснити їй нарахування та виплату одноразової матеріальної допомоги в розмірі 5 середньомісячних заробітків та додаткову матеріальну допомогу в розмірі 4 середньомісячних заробітків, 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2022 рік та 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2023 рік.

На звернення позивача була надана відповідь від 15.01.2024, у якій зокрема зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення, яка передбачена колективним договором в розмірі 6 прожиткових мінімумів, за 2022 рік була нарахована в січні 2022 року та виплачена згідно платіжної відомості №179 від 28.01.2022 року. Також було повідомлено, що відповідно до листа АТ "Укрзалізниця" від 05.10.2022 та розпорядження від 06.10.2022 виплата одноразової матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги при звільненні працівника вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію буде виплачена згідно затвердженого графіку. Відповідно до статті 11 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 №2136-ІХ на період дії воєнного стану в Україні керівництво АТ "Укрзалізниця" призупинило ряд виплат працівникам і організаціям, в тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення.

29 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Коростенського регіонального центру з управління персоналом регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" із заявою в якій просила здійснити їй нарахування та виплату одноразової матеріальної допомоги в розмірі 5 середньомісячних заробітків та додаткову матеріальну допомогу в розмірі 4 середньомісячних заробітків, 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2022 рік та 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення за 2023 рік.

Також встановлено, що згідно з пунктом 8.17 Колективного договору, укладеного між адміністрацією виробничого підрозділу "Житомирська дистанція колії" РФ "ПЗЗ" АТ "Українська залізниця" та Первинною профспілковою організацією виробничого підрозділу Житомирська дистанція колії РФ "ПЗЗ" АТ "Українська залізниця" на 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2023 роки зі змінами та доповненнями, при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в розмірі 5 (п`яти) середньомісячних заробітків; у разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права, виплачувати їм додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах при стажі роботи в галузі: для жінок від 30 до 35 років 4 середньомісячні заробітки.

Відповідно до пункту 3.10 Колективного договору, працівникам філії, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ "Укрзалізниця" не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із наданням щорічної відпустки, у розмірі 6 (шести) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року.

14 березня 2022 року було проведено засідання правління АТ "Укрзалізниця" на якому було ухвалено рішення про те, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, призупинено інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики (пп.1.1.4 п. 1.1 протоколу №Ц-54/31 Ком.т. від 14.03.2022 ).

В подальшому на засіданні правління АТ «Укрзалізниця» було ухвалено рішення від 24.10.2022 року про здійснення нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися/будуть звільнені у період з лютого до грудня 2022 року, одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022 (протокол №Ц-54/31 Ком.т); нарахування та виплату матеріальної допомоги, зазначеної у пункті 13.1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до її виникнення, починаючи з листопада 2022 року, згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики (витяг з протоколу №Ц-54/90 Ком.т. від 24.10.2022, пп.13.1, пп.13.2 п.13).

Згідно платіжної відомості АТ "Українська залізниця" № 133 від 12.08.2024 року ОСОБА_1 , після подання позову, була виплачена одноразова матеріальна допомога у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 9 середньомісячних заробітних плат (18182,21 грн. за місяць), що в загальній сумі становить 131730,11 грн.

Згідно із статтею 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до статті 13 КЗпП України, статті 7 Закону України "Про колективні договори і угоди" зміст колективного договору визначається сторонами. У колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо форм, системи, розмірів заробітної плати, інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та інше). Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Статтею 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору розповсюджуються на усіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця і працівника.

Частиною другою статті 97 КЗпП України установлені форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, що встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені ст. ст. 43-46 Конституції України.

У той же час, відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону в Указі Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" зазначений вичерпний перелік конституційних прав та свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку із введенням воєнного стану, зазначений строк дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Також, 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", який набув чинності 24.03.2022, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Пунктом другим розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" регламентовано, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, установлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Отже положення Законом України "Про правовий режим воєнного стану", які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що цей Закон діє з початку воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та втрачає чинність з дня припинення або скасування воєнного стану.

Заперечуючи щодо позову, відповідач посилався на те, що на підставі Указу Президентам України від 24.02.2022 року №64/2022, керуючись ст.11 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", правління Укрзалізниці 14 березня 2022 року прийняло рішення №Ц-54/31 про призупинення інших додатковим виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення.

Разом з тим, 27.06.2024 року на засіданні правління АТ "Укрзалізниця" були прийняті інші рішення, які стосуються виконання колективного договору. Так з витягу із протоколу №Ц-82/39 Ком.т. засідання правління АТ "Укрзалізниця" 27.06.2024, вбачається, що керівним органом були прийняті відповідні рішення, зміст яких було занесено до вказаного протоколу. Зокрема, засідання правління ухвалило: пп.1.1.,1.2, п. 1. Протоколу - на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), починаючи з 01.07.2024: зупинити дію окремих положень колективних договорів АТ "Укрзалізниця", регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, якими передбачено надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Здійснювати нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам АТ "Укрзалізниця" в єдиному розмірі мінімальної норми, передбаченої Галузевою угодою між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками - 30% місячної тарифної ставки (посадового окладу). Виплату матеріальної допомоги на оздоровлення здійснювати згідно з наказами АТ "Укрзалізниця", регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, за письмовою заявою працівників, які безперервно пропрацювали в АТ "Укрзалізниця" шість і більше місяців, при виході працівника у щорічну відпустку (тривалість якої становить не менше 14 календарних днів) один раз на календарний рік в межах одного облікового періоду відпустки. Пунктом 3 та 4 Протоколу ухвалено, що Регіональним філіям, філіям, їх структурним (виробничим) підрозділам, Департаменту бухгалтерського, податкового обліку, звітності та методології, Департаменту казначейства починаючи з 01.07.2024 забезпечити нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі, визначеному в підпункті 1.2 пункту 1 цього рішення. Можливість та умови нарахування і виплати працівникам АТ "Укрзалізниця" та особам, які перебували в трудових правовідносинах з АТ "Укрзалізниця" під час дії рішення правління від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т.), матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 року до 30.06.2024, в розмірі та на умовах, передбачених колективними договорами АТ "Укрзалізниця", регіональних філій, філій і їх структурних (виробничих) підрозділів, визначати окремими рішеннями правління на кожен рік. При цьому можливість та умови таких виплат за 2022 рік визначити не пізніше грудня 2024 року.

Встановивши, що протокольним рішенням правління АТ "Українська залізниця" від 27 червня 2024 року, ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ "Українська залізниця" матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 року до 30.06.2024 року, виплата якої була призупинена рішенням правління від 14.03.2022, а також подану 26.12.2023 позивачем заяву, в якій вона просить здійснити їй нарахування і виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції правильно вважав, що відсутність конкретного графіка виплат, які передбачені колективним договором, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки на час ухвалення рішення позивач мала право на отримання такої матеріальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі не застосував висновків судів у подібних правовідносинах, а саме викладених в постановах Київського апеляційного суду від 19.08. 2024 у справі №381/1794/23, Житомирського апеляційного суду від 06.03.2024 у справі №286/3771/23, в рішеннях Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №279/8448. Овруцького районного суду Житомирської області у справах №286/1805/24, №286/569/24 №286/51924 колегія суддів відхиляє, оскільки судові рішення у вказаних справах ухвалені до прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно пункту 9 протоколу №Ц-82/39 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року підпункт 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022 (протокол №Ц-5431 Ком.т.) в частині призупинення виплат матеріальної допомоги на оздоровлення втрачає чинність з 01.07.2024 року.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Українська залізниця» - Мельниченко Надії Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2024 року в частині стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі 16104 грн 00 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді