Справа № 308/8197/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2023 року у складі судді Бенца К.К., у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ШБУ 77» про відшкодування шкоди, завданої наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив :

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на боці відповідача: «ШБУ 77» про відшкодування шкоди.

Позов обгрунтовує тим, що йому на праві власності належить транспортний засіб автомобіль марки Skoda модель Fаbіа д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.04.2008 р.

08 лютого 2022 року о 06 год. 35 хв. на автодорозі державного значення Н-13 (Львів- Самбір-Ужгород) поблизу міста Перечин сталася ДТП за участю автомобіля марки Шкода державний номерний знак НОМЕР_3 та автобуса марки БАЗ А079.19, державний номерний знак НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено обидва транспортні засоби.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено відносно нього.

Постановою Перечинського районного суду від 24 лютого 2022 року у справі № 304/375/22 провадження відносно нього ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП. У постанові встановлено відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того судом встановлено, що автодорога на момент ДТП була слизькою. Також у схемі місця ДТП зазначено, що стан покриття ожеледиця.

Позивач зазначає, що актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 лютого 2022 року на автодорозі Н-13 Львів-Самбір Ужгород 219-221 км вбачається що Експлуатаційний стан обстеження ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху, покриття проїздної має ожеледицю п. 2 акту.

Згідно висновку експертного дослідження від 13.06.2022 р. вартість відновного ремонту транспортного засобу становить 366902.19 грн. Ринкова вартість Т/3 становить 175 043.00 грн.

Позивач вважає, що дана ДТП сталася внаслідок бездіяльності відповідача, який не забезпечив належне утримання ділянки дороги, де воно відбулося, оскільки згідно з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 лютого 2022 року експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідав вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобіль дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: наявна ожеледиця.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювана шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до пп. "в", "г" п. 2.12 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу має право: на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху; на безпечні та зручні умови для руху.

Позивач зазначає, що якщо балансоутримувач дороги який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги проводити у разі ожеледі у належному стані допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України.

Оскільки ДТП сталася внаслідок бездіяльності відповідача, який не забезпечив належне утримання ділянки дороги, де воно відбулося, позивач просив суд стягнути на свою користь із Служби автомобільних доріг у Закарпатській області у відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 08.02.2022 р. 175 043 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2023 року у задоволенні заявленого позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким завялений позов задовольнити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної оцінки та безпідставно відмовив у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість. Зазначає, що за дотриманням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху на дорозі, де мала місце ДТП, згідно укладеного договору відповідає ТОВ «ШБУ 77», а Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області не є суб`єктом цивільного правопорушення, що виникає з деліктних правовідносин внаслідок ДТП. Суд дійшов правильних висновків щодо відсутності доказів настання обставин, з якими позивач пов`язує відшкодування шкоди, а висновок про розмір матеріального збитку, завданого позивачу, не є належним та допустими доказом розміру збитків.

У письмових поясненнях ТОВ «ШБУ 77» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Зазначає, що саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області є належним відповідачем у справі.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Шпуганич В.П. підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні заяленого позову суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , що підвтерджуєтсья свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.04.2008 р. (а.с.8 т.1).

08 лютого 2022 року о 06 год. 35 хв. на автодорозі державного значення Н-13 (Львів- Самбір-Ужгород) у місті Перечин, вул. Суворова сталася ДТП за участю автомобіля марки Шкода державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автобуса марки БАЗ А079.19, державний номерний знак НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено обидва транспортні засоби, що стверджується даними схеми місця ДТП.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено відносно позивача ОСОБА_1 ..

Постановою Перечинського районного суду від 24 лютого 2022 року у справі № 304/375/22 провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з наданим позивачем висновком експертного дослідження від 13.06.2022 року за № ЕД-19/107-22/2936-АВ вартість відновювального ремонту транспортного засобу становить 366902.19 грн. Ринкова вартість Т/3 становить 175 043.00 грн. (а.с.16-26 т.1).

Зі змісту акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 лютого 2022 року, вбачається, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідав вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобіль дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини, наявна ожеледиця.

Ділянка дороги, де мала місце ДТП, на момент ДТП знаходилась на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (попереднє найменування Служби автомобільних доріг у Закарпатській області ), та передана на експлуатаційне утримання «ШБУ 77» відповідно до умов договору.

31 липня 2020 року Службою автомобільних доріг у Закарпатській області як Замовником укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77» як Виконавцем договір № 21 на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області згідно Переліку № 4 загальною протяжністю 133,3 км, відповідно до якого Виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області згідно Переліку № 4 загальною протяжністю 133,3 км, ДК 021:2015 (63712200-5) Послуги з експлуатації автомобільних доріг згідно технічного завдання за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін.

До вказаного Переліку № 4, що міститься в додатку № 3 до Договору № 21 від 21.07.2020 року, входить автомобільна дорога загального користування державного значення Н-13 Львів - Самбір - Ужгород, км 146+204 - км 233+197.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17 вказав, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно із ч.3 ст 14, ч.1 ст.16Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху (ст. 11 Закону України "Про автомобільні дороги").

Тлумачення норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (із змінами та доповненнями) дозволяє дійти висновку, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 904/5489/18).

З такими висновками погодився Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, вказавши у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 127/18036/15-ц (провадження № 61-44376сво18), що у силу закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Матеріалами справи установлено, що у Закарпатській області органом державного керування автомобільними дорогами загального користування є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, попереднє найменування Служба автомобільних доріг у Закарпатській області.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1-3 ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

З врахуванням вищенаведеного, саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області має нести відповідальність за шкоду, спричинену ДТП, оскільки підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Закарпатській області, є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області.

Відповідно до ст.ст 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що ділянка автомобільної дороги державного значення Н-13 Львів - Самбір - Ужгород км 219 - км 221 відноситься до III категорії автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відтак згідно з даними таблиці 7.3 Єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг П Г. 1-218-118:2005 при звичайних умовах строк обробки дорожнього покриття протиожеледними матеріалами становить шість годин на 100 км погонної довжини автомобільної дороги загального користування.

На лист Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції від 17 лютого 2022 № 04627/41/15/3/2022 про надання Службою інформації про здійснення підрядними організаціями, що обслуговують дану автомобільну дорогу, заходів щодо ліквідації зимової слизькості, а саме оброблення дорожнього покриття вулиць і доріг протиковзними матеріалами і сумішами згідно ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» 08.02.2022 р. в період часу з 00 год. 00 хв. по 09 год. 00 хв., Службою надіслано відповідь від 22.02.2022 № 243/02-29 про направлення копій відповідних документів, що підтверджують вжиття підрядною організацією ТОВ «ШБУ-77» заходів щодо підсипки протиожеледними матеріалами проїзної частини автомобільної дороги Н-13 «Львів - Самбір - Ужгород», зокрема і на ділянці км 219-222.

Так, з отриманих на запит Служби № 233/02-47 від 18.02.2022 матеріалів від підрядної організації ТОВ «ШБУ-77», зокрема, з витягу з журналу підсипки, очистки автодоріг, які обслуговує ТОВ «ШБУ-77» в зимовий період, та роздруківки інформації з системи GPS Моніторингу, вбачається, що з 04 год. 01 хв. підрядною організацією було направлено спеціалізовану техніку для усунення зимової слизькості, що було здійснено у строки, передбачені зазначеними вище нормативними актами.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги доводи позивача, що ДТП трапилась внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття через недотримання відповідачем та третьою особою норм ДСТУ та незабезпечення належного експлуатаційного стану дорожнього покриття автомобільної дороги, оскільки зимова слизькість автомобільної дороги була ліквідована в межах строку, визначеного чинним ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» та Єдиними правилами зимового утримання автомобільних доріг П Г. 1-218-118:2005.

Судом першої інстанції також обгрунтовано не взято до уваги акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 лютого 2022 року, на який посилається позивач в підтвердження неналежного стану дорожнього покриття та ожеледиці, оскільки такий не відповідає вимогам, встановленим законом.

Форма акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі затверджена додатком №3 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 лютого 2022 року на автомобільній дорозі Н-13 Львів - Самбір - Ужгород 219 - 221 км, в порушення даної Інструкції, складений одноособово інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, без участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання ділянки автомобільної дороги, без визначення коефіцієнту зчеплення проїжджої частини та зазначення методу, яким таке визначення здійснювалось, без зазначення даних щодо останніх заходів щодо прибирання проїжджої частини, а також без висновку за результатами обстеження ділянки, без підписів осіб, які здійснили обстеження, без зазначення даних і підписів свідків.

Відповідно до листа управління патрульної поліції в Закарпатській області від 22 лютого 2022 № 05159/41/15/3/2022, який адресований начальнику ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області полковнику поліції Василю Рябінчаку, зазначено, що «в матеріалах ЄО № 395 від 08.02.2022 р. наявні недоліки, зокрема, в акті обстеження ділянки ВШМ не заповнені всі пункти, а саме не зазначено наступну інформацію: наявність та стан дорожніх знаків, яким приладом визначався коефіцієнт зчеплення проїжджої частини, останні заходи щодо прибирання проїжджої частини, інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки, також в акті відсутня інформація, щодо того чи залучався до обстеження представник підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки автомобільної дороги, а також в схемі ДТП не вказано точне місце ДТП із зазначенням прив`язки та на зворотній стороні схеми не вказано, яким приладом здійснювався огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, та не додано в матеріали результати даного огляду».

Про наявність недоліків під час складання матеріалів ЄО № 395 від 08.02.2022 р. управлінням патрульної поліції у Закарпатській області було повідомлено і позивача листом від 22 лютого 2022 № 05160/41/15/3/2022.

За вказаних обставин, вище вказаний акт не є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом, який підтверджує факт протиправності поведінки відповідача щодо незадовільного утримання дороги.

В підтвердження завданих збитків позивачем надано висновок експертного дослідження від 13.06.2022 року за № ЕД-19/107-22/2936-АВ.

Даний висновок також є неналежним та недопустимим доказом.

Так, згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Однак, у висновку експертного дослідження від 13.06.2022 року за № ЕД-19/107-22/2936-АВ не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Окрім того, із вказаного висновку вбачається, що транспортний засіб експертом оглядася та досліджувався 25.05. 2022 року, тобто після спливу трьох місяців після ДТП.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано і правомірно відмовив у заявленому позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: