Справа № 487/8302/23
Провадження № 8/487/4/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій останній просить скасувати судовий наказ Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.10.2023р. і до повноліття.

Заява мотивована тим, що заявник та діти зареєстровані за однією адресою з боржником, що позбавляє її права стверджувати, що діти перебувають на її утриманні; дітей утримує виключно ОСОБА_1 , оскільки працевлаштований, тоді як ОСОБА_2 не працює і повністю залежить від фінансової допомоги ОСОБА_1 . Ці обставини не були відомі суду та могли вплинути на юридичну оцінку обставин при видачі судового наказу.

29 листопада 2023 року прийняти заяву до розгляду та відкрито провадження.

15 січня 2024 року надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гриненко І.І., про долучення доказів.

19 січня 2024 року надійшло заперечення представника ОСОБА_2 адвоката Васеньова Д.О., відповідно до якого зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час проживає з батьком, а доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю. Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 не відповідають дійсності. ОСОБА_2 з доньками вимушена була змінити місце проживання, оскільки ОСОБА_1 чинить їм перешкоди у користуванні житлом, а ОСОБА_6 він фактично викрав і не дає матері спілкуватись з ним. На даний момент між сторонами існує спір щодо місця проживання ОСОБА_6 , який знаходиться в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва. Спору щодо проживання доньок немає і вона на даний час проживають з матір`ю, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи. У зв`язку з цим, вважає доцільним змінити судовий наказ, стягнувши аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2023 року і до їх повноліття.

19 січня 2024 року надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Гриненко І.І., про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами виходячи з такого.

Судом встановлено, що 14 листопада 2023 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.10.2023р. і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 268,40 гривень

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Вказаний висновок висловлено Верховним Судом України в постанові від 10 липня 2017 року по справі №6-1сно17.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначена для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо місця проживання однієї дитини, про що свідчать пояснення боржника ОСОБА_1 та відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також відомості, розміщені на веб-порталі судової влади, з яких встановлено, що у провадженні судді Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 487/8660/23 за позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Окрім цього, існує спір щодо виконання обов`язку утримання дітей, про що свідчать заяви сторін по суті, у яких ОСОБА_1 стверджує, що він утримує дітей, а ОСОБА_2 заперечує це.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вказані у заяві обставини потребують додаткового дослідження, між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Вказані обставини не були враховані судом при видачі судового наказу.

Ці обставини є істотними і такими, що суттєво впливають на юридичну оцінку обставин справи та відповідно на прийняте судом рішення.

Суд вважає, що у зв`язку з наведеним вище, на час звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у останньої не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою нею було подано заяву про видачу судового наказу, в той час, як наявність таких обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, на час видачі судового наказу суду не було відомо про існування спору щодо права на аліменти.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Беручи до уваги викладене, зокрема те, що наведені у заяві обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу, суд вважає неприйнятними доводи ОСОБА_2 щодо зміни судового наказу, та приходить до переконання, що судовий наказ слід скасувати та відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.13, 161, 423, 424, 429, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Судовий наказ, виданий 14 листопада 2023 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі № 487/8302/23 провадження № 2-н/487/1840/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 , - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 її право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич