Справа № 541/3837/23
Провадження № 2/538/107/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Дугніст А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моісеєнко Василь Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області (орган опіки та піклування) про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною (онуком),

в с т а н о в и в :

Представник позивача 07.11.2023 р. звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 . Їй на праві приватної власності належить будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . З 03.07.2022 р.07.2022 р. син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 брав безпосередню участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районах н.п. Білогорівка, н.п. Сухий Ставок, н.п. Давидів Брід Херсонської області. ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання, військового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя при здійсненні відповідних заходів ОСОБА_3 загинув. З2020р. по ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 жив разом із ОСОБА_2 та їхнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 його цивільна дружина ОСОБА_2 почала чинити перешкоди у можливості спілкуватися ОСОБА_1 з її внуком ОСОБА_4 , а саме не дозволяє забирати внука з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури, забороняє не наданню можливості тимчасового перебування внука з позивачем за місцем проживання позивача з ночівлею в один день тижня на вихідних. Тим самим порушує законне право позивача на спілкування з внуком та перешкоджає позивачу брати участь в його вихованні. Тому посилаючись на ст.ст. 7,257 СК України, ст. ст. 1,8 Закону України «Про охорону дитинства» просив зобов`язати відповідача не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні позивача ОСОБА_1 із внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:

- забирати внука ОСОБА_4 , кожного понеділка та середи щотижня на 3 години за місцем проживання позивача ОСОБА_1 з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з 18 -00 до 21-00 год,

- один раз на кожен тиждень забирати внука ОСОБА_4 за місцем проживання позивачу ОСОБА_1 з ночівлею з 9-00 суботи з до 9-00 неділі .

Ухвалою судді від 26.12.2023 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання.

19.01.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у варіанті запропонованому в позові, при цьому заперечення мотивувала тим, що з початку 2019 р. вона, ОСОБА_5 , постійно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, як дружина та чоловік, за адресою : АДРЕСА_1 . Від спільного проживання з ОСОБА_3 у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини за власною добровільною згодою записаний ОСОБА_3 . Зазначала, що відповідно до ст.. 257 СК України баба має право спілкуватися зі своїми внуками… , брати участь у їх вихованні; батьки … не мають права перешкоджати у здійсненні бабою… своїх прав щодо виховання внуків…, якщо такі перешкоди чиняться, баба…. має право на звернення до суду з позовом про їх усунення., проте посилаючись на Конвенцію про контакт з дітьми, зазначила, що контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною, може бути встановлено лише з урахуванням найвищих інтересів дитини. Натомість запропонований позивачем варіант, явно не піде на користь дитини, її психічному здоров`ю. На її переконання, у разі доведеності в судовому щирості та дійсної потреби і необхідності позивача приймати участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_4 , беручи до уваги вік дитини, з метою її адаптації, слід встановити такий порядок та дні побачень: в кожну другу суботу місяця з часу набрання рішенням законної сили, у перший місяць з 10 год до 11 год, у другий місяці з 10 год до 12 год, у третій і надалі з 10 год до 13 год в присутності матері у попередньо узгодженому сторонами місці зустрічі (виходячи і з конкретних умов у період таких зустрічей - у місцях дозвілля та відпочинку, за місцем проживання дитини). При цьому , слід врахувати можливості матері і сина бути присутніми на побаченнях у такий день і годину, тобто стан здоров`я, підтвердженими відповідними доказами, за діяння дитини у таких заходах та інші об`єктивні обставини, підтверджені належним чином. Саме такі побачення, за умов належного виконання своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітньої дитини, нададуть можливість налагодити зв`язок дитини з бабусею та забезпечити права дитини та бабусі, а також в подальшому можливість розглядати сторонами питання про збільшення частоти та тривалості зустрічей баби з внуком.

Під час підготовчого провадження 14.02.2024 р. - залучено до участі у справі як третю особу виконавчий комітет Лохвицької міської ради як орган опіки та піклування, а 15.03.2024 було задоволено клопотання сторін про виклик до суду свідків, та справу призначено до судового розгляду; при цьому уточнювати позовні вимоги сторона позивача не побажала.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Моісеєнко В.В. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у редакції, викладеній в прохальній частині позову, суду пояснили обставини, викладені в позові, крім того позивач пояснила, що відповідач з дитиною та вона проживали в одному населеному пункті, а саме в c. Юсківці, неподалік через дорогу, будинок, де проживала відповідач з сином та ОСОБА_7 , належав їй. До загибелі сина вона часто гралася з внуком, водила його на прогулянки на дитячий майданчик в селі. Після загибелі сина, відносини між нею та невісткою погіршилися, остання стала закривати хвіртку до свого двору, не пускала ні її у двір, ні онука до неї, а восени 2023 р. і взагалі переїхала до свої батьків в с. Жабки разом з дитиною. Крім того, відповідач не реагувала ні на її телефонні дзвінки, ні на смс-повідомлення. На даний час вона продала будинок , де проживав син, невістка та внук, переселенцям, крім того, придбала квартиру в м. Ромни Сумської області. Відповідаючи на запитання суду, зазначила, що в с. Жабки, після переїзду туди відповідачки зі ОСОБА_4 , вона до них жодного разу не їздила, через побоювання, що з онуком їй не дадуть поспілкуватися.

В судовому засіданні відповідач та її представник, просили відмовити в позові, підтримали заперечення, викладені у відзиві на позов, відповідач пояснила, що жодних перешкод у спілкуванні з ОСОБА_4 позивачу не чинила, лише закривала хвіртку задля безпеки дитини, пояснила, що дійсно між нею та позивачкою погіршилися відносини після загибелі ОСОБА_8 , точніше після отримання відповідних виплат у зв`язку з цим, до цього причетна, зокрема, дочка позивачки. Крім того, пояснила, що ОСОБА_4 взимку (на початку 2023 р.) сильно захворів, вона змушена були неодноразово перебувати з ним на стаціонарному лікуванні і в м. Гадяч, і в м. Полтава, тоді як позивач в той час жодного інтересу до дитини не проявляла, а також позивач не реагувала ніяким чином, коли вона з маленьким сином автобусом їздила на роботу в с. Білогорілка. Жодних смс-повідомлень від позивачки вона не отримувала, бо була заблокована.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , в с. Давидів Брід Бориславського району Херсонської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с. 20).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 01.12.2022 р. ОСОБА_3 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в період з 03.07.2022 р. по ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 23)

Як вбачається з витягу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців ( протокол № 158 від 24 січня 2023 р.). травма ОСОБА_3 і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини ( а.с. 21).

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с. 19)

З копії паспорту позивачки вбачається, що вона з 2020 р. була зареєстрована в АДРЕСА_2 , крім того у графі "Особливі відмітки" є запис "Діти: ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 " (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2016 р. за позивачкою зареєстрований будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 56).

Відповідно до довідки Жабківсько-Бербеницького старостинського округу виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 17.01.2024 р. ОСОБА_10 зареєстрована АДРЕСА_4 , з нею проживає, зокрема, і син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця обставина підтверджується також і актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.01.2024 р. (а.с. 57)

Крім того, стороною позивачки як доказ надано фотокопії переписки (смс-повідомлень) через телефонні додатки, та надано суду для огляду частини таких повідомлень безпосередньо з телефону (а.с. 69-78).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 , суду пояснила, що зі сторонами були в свій час односельчанами, проживали практично по сусідству; позивач час від часу гуляла з онуком, коляскою возила його по вулиці, водила його на дитячий майданчик, в магазин; вона дуже любила онука і тому хотіла з ним спілкуватися. Та приходила до дворища, де жила ОСОБА_12 та онук, проте їй ніхто не відкривав (особисто бачила, як ОСОБА_13 в день народження ОСОБА_14 , однак зайти до них не змогла), сказати точно, чи був хтось в той час вдома сказати не може, і назвати кількість таких випадків також не змогла, лише висловила припущення, що таке влітку 2023 році разів 5 мало місце; про це їй відомо зі слів позивачка, яка розказувала, зокрема, що подарунок онуку змогла вручити лише через декілька днів потому. Відповідаючи на запитання, пояснила, що особисто не бачила, що ОСОБА_15 зустрічала невістку з онуком з шкільного автобусу, коли ті поверталися з с. Білогорілка, де ОСОБА_12 працювала.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 , суду пояснила, що має також внука, і часто спілкувалися з позивачкою та її внуком на дитячому майданчику, ще коли син позивачки, ОСОБА_17 , був живий, зі слів позивачки вона чула, що тій не дозволяють спілкуватися з внуком.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_18 , суду пояснила, що позивачка як бабуся раніше ходила гралася з внуком, це ще коли її син був живий. Як не стало ОСОБА_19 , ОСОБА_13 прийшла до двору, де жила відповідачка з ОСОБА_4 , хвіртка з внутрішнього боку тоді була зачинено. А ОСОБА_12 ходила через огороди та сусідський двір, і дитину на вулицю не випускала, і не пускала до бабусі, причин не пояснювала. Їй відомо, що коли дитина захворіла, то вони не повідомляли позивачку про те, в якому саме лікарняному закладі, навмисне, щоб позивачка не могла провідати дитину. Був такий випадок, що вона особисто бачила, як ОСОБА_14 вискочив з двору і хотів бігти до бабусі, яка покликала його, а ОСОБА_12 вискочила за ним і забрала його назад.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_20 , суду пояснила, що зі слів позивачки їй відомо, що тій не дають з внуком бачитися, а весною минулого року вона з чоловіком та своєю дитиною приїжджали в гості, хотіли, щоб ОСОБА_14 погуляв з їхньою дитиною, і попросили т.ОСОБА_30 зателефонувати ОСОБА_12 , але та на дзвінок не відповіла. Тому вони пішли з дитиною до двору ОСОБА_12 , і бачили її вдома, вони постукали, але ОСОБА_12 не відкрила, тому вони пішли назад. Також т. ОСОБА_13 розказувала їй коли ОСОБА_12 вибиралася, то т.ОСОБА_13 лізла попід забором бо у хвірточку ніхто не відкрив.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що є хрещеною ОСОБА_4 , зі слів відповідачки їй відомо, що позивачка сказала їй «ти ніхто» і вважала, що її виганяють з будинку, тому її чоловік в той же день приїхав, бо ОСОБА_12 попросила, щоб дитину забрати і їх речі, в той же день і батьки ОСОБА_12 приїхали до них, і з вересня ОСОБА_12 з сином стала жити у своїх батьків. За період з вересня 2023 р. позивачка в с. Жабки жодного разу не приїжджала. Крім того їй відомо, що після загибелі ОСОБА_19 відносини між позивачкою та відповідачкою стали дуже неприязні. Також вона чула, що позивачка просила відповідачку не виїжджати, це було коли поминки по ОСОБА_17 відбували.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що з вересня 2023 р. відповідачка стала проживати в с. Жабки, переїхала через негаразди в сім`ї , і з того часу ОСОБА_23 не приїжджала до внука, це їй відомо зі слів відповідачки.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що є тіткою відповідачки, з жовтня 2022 р. по січень 2023 р. вона часто бувала у відповідачки та допомагала їй з вихованням сина, по господарству. В цей час ОСОБА_23 лише в жовтні 2-3 рази приходила, а потім жодного разу не приходила до внука. Відносини між відповідачкою та позивачкою погіршилися після того, як ОСОБА_12 після смерті ОСОБА_17 , звернулася до суду для встановлення факту, що вона була його цивільною дружиною.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що ОСОБА_12 проживала по сусідству через двір, жодного разу вона особисто не чула, щоб ОСОБА_15 ходила до двору ОСОБА_12 , стукала у ворота, чи хвіртку. Хвіртка у ОСОБА_12 завжди була зачинена, щоб дитина не могла на дорогу вискочити.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він часто, коли загинув ОСОБА_17 , помагав ОСОБА_12 , ходив топити, годувати худобу, він не бачив, щоб ОСОБА_15 приходила до двору ОСОБА_12, і та її не пускала.

Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються такими правовими нормами.

Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України, спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.02.2018 р. баба, дід, прабаба, прадід також мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні, а у випадку створення перешкод, - на звернення до суду з позовом про їх усунення (ВС/КЦС,справа № 658/4895/14-ц,28.02.18).

Що стосується позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивачки з онуком, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки суд не зміг дійти однозначного висновку, що такі перешкоди були, і навіть якщо вони мали місце, то систематичного характеру не мали, а були поодинокими, і пов`язані виключно з конфліктними відносинами між позивачкою та відповідачкою щодо майнових питань, що в свою чергу змусило відповідачку змінити місце проживання. З часу ж її переїзду в с. Жабки (з вересня 2023 р. і по день звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом) жодних перешкод у спілкуванні позивачці не було здійснено, адже вона сама жодних спроб для побачення з онуком не робила. Сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що відповідач створювала чи створює перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних з вихованням дитини.

Натомість підстави для задоволення позовної вимоги про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні, проте суд не може погодитися з варіантом, на якому наполягає позивачка, оскільки дитина має надто малий вік (5 років), і за своїм морально-психологічним розвитком не може перебувати самостійно без присутності матері, більше того ще й у нічний час. Цей варіант, суд не може вважати таким, що відповідатиме інтересам дитини, навпаки, на думку суду може навіть зашкодити його психологічному здоров`ю.

Запропонований же відповідачкою варіант, суд вважає більш оптимальним і таким, що в більшій мірі відповідатиме інтересам дитини, оскільки побачення позивачки з дитиною спочатку будуть відбуватися лише за місцем проживання дитини, в її звичному середовищі і в присутності матері, з якою мається найбільш міцний психологічний зв`язок, а в подальшому, після відповідної адаптації, такі побачення можуть бути і за межами проживання дитини, при цьому присутність матері, на думку суду, є в будь-якому випадку обов`язковою, оскільки згідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За таких обставин, враховуючи викладене, вік та найкращі інтереси дитини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, визначивши спосіб участі баби у спілкуванні з онуком. Оскільки перешкод, які б чинила відповідач у спілкуванні позивача з дитиною, у судовому засіданні достеменно не встановлено, тому у задоволенні вимоги щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкод необхідно відмовити.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи способи участі позивачки у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне встановивши такий порядок та дні побачень, а саме один раз на місяць з часу набрання рішенням законної сили: в кожну другу суботу місяця: у перший місяць з 10 год до 11 год, у другий місяць з 10 год до 12 год, у третій місяць з 10 год до 13 години в присутності матері ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини; в кожну другу суботу місяця починаючи з четвертого місяця і надалі з 10 год до 14 год в присутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання дитини або у попередньо узгодженому сторонами місці ( в т.ч. у місцях дозвілля та відпочинку).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то і судовий збір відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13, 18, 81, 83, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моісеєнко Василь Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області (орган опіки та піклування) про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною (онуком) задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_5 , у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_4 , встановивши такий порядок та дні побачень, а саме один раз на місяць з часу набрання рішенням законної сили:

- в кожну другу суботу місяця: у перший місяць з 10 год до 11 год, у другий місяць з 10 год до 12 год, у третій місяць з 10 год до 13 години в присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем проживання дитини;

- в кожну другу суботу місяця починаючи з четвертого місяця і надалі з 10 год до 14 год в присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем проживання дитини або у попередньо узгодженому сторонами місці ( в т.ч. у місцях дозвілля та відпочинку).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , сплачений судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 червня 2024 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота