Справа №337/1150/23
Провадження № 2/337/18/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Середа Д.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів, у якому вказав, що 21.06.2013 року між позивачем та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки не склались, та рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015 рої шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, за домовленістю, син проживає разом із матір`ю, ОСОБА_2 . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 части всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У 2017 році, в цивільному шлюбі між позивачем та відповідачем, ОСОБА_4 , народилась донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стосунки між позивачем та ОСОБА_4 , не склались, і вирішили розійтися і за домовленістю з ОСОБА_4 , спільна дочка проживає разом із нею. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.07.2017 року.

Оскільки діючим законодавством передбачено стягнення аліментів двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу, вважає за можливе зменшити розмір стягнутих аліментів на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного. Станом на сьогодні з нього стягується на двох дітей 1/2 частини всіх видів доходу, що йде в розріз з нормами законодавства.

Вказано, що на його утриманні знаходиться ще одна непрацездатна людина - мати. Вона є пенсіонеркою за віком, має невеликий розмір пенсії (2300 гривень) та має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного медичного нагляду та витрат на дорогі ліки. 26.01.2023 року мати перенесла операцію - що ще збільшило витрати на її лікування.

Також позивач має статус переселенця (внутрішньо переміщеної особи), станом на сьогодні мешкає та працює в Запоріжжі. Через це вимушений винаймати житло, а саме - починаючи з 25.10.2022 року винаймає для проживання квартиру, вартістю 7000 гривень на місяць.

Стверджує, що на його утриманні фактично знаходиться 3 непрацездатних особи і коштів, що залишаються після сплати аліментів недостатньо для повноцінного ведення життя.

Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015р. на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. А також зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 року на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

20.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

08.06.2023 року ухвалою суду, позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

14.06.2023 року, до суду, від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Середа Д.М., надійшов відзив на позов у якому вказано, що до суду позивач не надає жодних доказів які б вказували про зміну його матеріального стану на погіршення, або погіршення його здоров`я для зміни або зменшення сплати аліментів. Договір про оренду житла який надав позивач є неналежним доказом з приводу його не відповідності вимогам чинного законодавства, а також його реквізитам. Не надається позивачем до позову докази, щодо таких ним виплат у сумі 7000 гривень щомісячно за оренду житла. Він є переселенцем і йому надається безкоштовне житло державою за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що у нього на утримані знаходиться непрацездатна мати, та інша особа, де вона має невеликий розмір пенсії та має хронічні захворювання, які потребують постійного медичного нагляду та витрати на дорогі ліки. Мати позивача мешкає за адресою окупації, але не зрозуміло чи є вона переселенкою, чи має реєстрацію разом зі своїм сином, тим самим не доводить спільне проживання, а тим паче її утримання. Позивач не надає суду, доказів такого утримання своєї матері. Вважає що позивач не доводить наявними та допустимими доказами погіршення його матеріального становища, та вимога сплати аліментів з 1/6 частки доходу є безпідставними, що порушує права дитини на належне утримання.

24.07.2023 року, до суду, системою «Електронний суд», та 27.07.2023 року, від представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Солнцева О.Ю., надійшов відзив на позов у якому, окрім іншого зазначено, що відповідач вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання зазначених дітей до 1/6 частки всіх видів доходу на кожного із дітей, із різних сімей - жодними належними та допустимими доказами ні підтверджені. Позивачем не доведено, що він проживає в м.Запоріжжі, не надано суду ні довідку про склад сім`ї, ні довідку від ОСМД, ні, договір оренді (найму) житла, ні інше. Не доведено що позивач винаймає житло з 25.10.22, вартістю 7000 грн. на місяць. Не доведено що мати Позивача має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного медичного догляду та витрат на дорогі ліки. Не доведено що на утриманні позивача зараз знаходиться непрацездатна людина - мати позивача. Не доведено факт наявності змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Факт нецільового витрачання аліментів відповідачами - позивачем також не доведено.

Також вказано, що відповідає дійсності те, що два шлюби у позивача були; від різних шлюбів у позивача існує двоє різностатевих неповнолітніх дітей; позивач, як батько має обов`язок утримувати дітей до відповідного рівня і нести відповідні додаткові витрати; позивач - ВПО; у позивача є матір-пенсіонерка із невеликим розміром пенсії, яка невідомо де мешкає; позивач, як син має обов`язок - утримувати матір до відповідного рівня, у відповідних обставинах і нести відповідні додаткові витрати щодо утримання непрацездатних батьків і батьків, що потребують матеріальної допомоги; зараз позивач фактично не проживає у м.Запоріжжі; з 25.10.22 позивач не винаймає житло вартістю 7000 грн. на місяць; мати Позивача не має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного медичного догляду та витрат на дорогі ліки, операції у неї не було; на утриманні позивача непрацездатна мати позивача - не знаходиться; не існує змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із учасників цього процесу та відсутні інші випадки, передбачені для зменшення розміру раніше встановлених судами аліментів. Доводи позивача в частині обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на припущенні. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі і справа призначена до судового розгляду.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не з`явилась, заяв не надала.

Представниця позивача ОСОБА_1 , представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Середа Д.М. не заперечували проти проведення розгляду справи за відсутності відповідачки ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові і додатково пояснила, що у позивача наявне погіршення матеріального стану, він вимушений винаймати квартиру, з ним разом проживає непрацездатна матір яка хворіє, позивач купує ліки, продукти, одяг. Позивач з матір`ю проживають за адресою вказаною у договорі який вважається продовженим. Також вказала, у позивача є дві дитини які повинні отримувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку згідно із законодавством. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Середа Д.М. заперечував проти позовних вимог вказавши, що не доведено належними доказами погіршення матеріального, сімейного стану або погіршення стану здоров`я позивача. Вказав, що відсутні докази понесених витрат позивача на утримання матері, яка проживає за іншою адресою. Наголосив, що строк оренди приміщення закінчився, і вказана адреса відрізняється від адреси вказаної в інших документах. Також пояснив, що відповідачка з початку 2024 року повернулась до м. Запоріжжя, її заробітна плата з 2015 року не збільшувалась, та позивач отримує вищу заробітну плату. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач являється її сином. Свідок хворіє і на свою пенсію не може прожити, перенесла операцію, та необхідно робити ще одну. Проживає разом з сином, необхідно купувати ліки для чого потребує допомоги сина. У квартирі проживає з сином удвох. У неї є ще один старший син ОСОБА_9 , який не працює і з ними не проживає. Позивач сплачує за комунальні послуги і за ліки, лікування, сплачує оренду житла. Сама свідок переселенка із с. Таврійське Запорізького району. Адреса по АДРЕСА_2 їй не відома. Проживання було призначено по АДРЕСА_3 , але вони переїхали на АДРЕСА_4 блище до роботи сина. У позивача є автомобіль який був придбаний три роки тому. Позивач працює в МЧС, і так як сплачує аліменти на двох дітей, то грошей на прожиття не вистачає.

Вислухавши пояснення представників, свідка, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 21.06.2013 року позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.7).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015 року шлюб було розірвано(а.с.9).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 части всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

На підставі рішення суду, 25.11.2015 року видано виконавчий лист в частині негайного виконання у межах суми платежу за один місяць(а.с.11).

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.07.2017 року(а.с.14).

На підставі рішення суду, 15.09.2017 року видано виконавчий лист(а.с.15).

Відповідно до довідки переселенця, фактичне місце проживання позивача ОСОБА_3 вказано АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно до договору оренди житлового приміщення від 25.10.2022 року, позивач ОСОБА_3 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . Орендна плата встановлена у договорі на рівні 7000 грн. на місяць та складу якої включені всі комунальні платежі. Строк оренди становить один рік(а.с.17-19).

Відповідно до електронних платежів, за 25.12.2022 року, 22.01.2023 року, ОСОБА_10 сплачено комунальні платежі по квартирі за адресою АДРЕСА_6 (а.с.20-21).

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_8 являється пенсіонером за віком з 17.06.2015 року(а.с.22).

Відповідно до довідок ПриватБанку, ОСОБА_8 отримала пенсію 22.12.2022 року та 23.01.2023 року у розмірі по 2300 грн.(а.с.23-24).

Згідно до медичних довідок, ОСОБА_8 страждає певними захворюваннями з рекомендаціями прийняття відповідних лікувальних препаратів(а.с.25-30).

Відповідно до довідки про заробітну плату, позивач ОСОБА_3 працює в Головному управлінні державної служби надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області, і за період з серпня 2022 року по січень включно 2023 року йому нараховано 360221,44 грн., утримано аліментів 61711,52 грн., та видано після утримання податків 238501,81 грн.(а.с.31).

Таким чином, за математичним підрахунком, середня заробітна плата позивача в місяць за період шість місяців становить 60036,91 грн., відраховано аліментів в середньому 10285,25 грн. на місяць, і в середньому після вирахування всіх утримань заробітна плата на руки складала 39750,3 грн. за місяць.

Відповідно до розрахункового листа за лютий 2023 року позивачу ОСОБА_3 нараховано заробітної плати 58474,96 грн. та утримано за виконавчим листом 24405,86 грн.(а.с.32).

Згідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідачка ОСОБА_4 фактично проживає за адресою АДРЕСА_7 (а.с.81,89,91,107).

Відповідно до довідки переселенця, фактичне місце проживання відповідачки ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_6 вказано як АДРЕСА_8 (а.с.93-94).

Відповідно до довідки ГУ ДСНС України в Запорізькій області, відповідачка ОСОБА_2 проходить службу на посаді диспетчера(а.с.127).

Відповідно до довідки про заробітну плату, відповідачка ОСОБА_2 працює в Головному управлінні державної служби надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області, і за період з січня 2023 року по червень включно 2023 року їй нараховано 199325,86 грн., та видано після утримання податків 154944,35 грн.(а.с.128).

Таким чином, за математичним підрахунком, середня заробітна плата відповідачки ОСОБА_2 в місяць за період шість місяців становить 33220,98 грн. на місяць, і в середньому після вирахування всіх утримань заробітна плата на руки складала 25824,06 грн. за місяць.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зроблено висновок, що зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006р. у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів який встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх зменшення у зв`язку з тим, що позивач має сплачувати аліменти на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 року, і навпаки, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітніх дітей, та суперечитиме їх інтересам, також з огляду на те, що даний позов про зміну розміру аліментів позивачем подано через шість років після рішення Оріхівського районного суду Запорізької області.

Також слід звернути увагу, що на підтвердження того, що з позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі частини заробітку за рішеннями судів, позивачем долучено довідку про заробітну плату(а.с.31) та розрахунковий лист(а.с.32), однак доказів на підтвердження того, що з позивача стягуються аліменти саме у розмірі частини заробітку відсутні так як при звичайному арифметичному підрахунку утримані аліменти вочевидь не складають частину заробітку позивача. З вказаних документів неможливо встановити на користь кого з відповідачок утримані аліменти, не надано суду відповідних документів виконавчих органів.

Крім того, помилковим є також посилання позивача як на підставу для зменшення розміру аліментів на утримання дітей до 1/6 частки заробітку (доходу) позивача на те, що розмір аліментів на утримання дітей сумарно перевищує розмір аліментів, встановлених ч.5 ст. 183 СК України на утримання двох дітей, оскільки зазначена норма права регулює відносин саме при видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання саме неповнолітніх дітей в безспірному порядку.

Що стосується посилання позивача, як на зміну матеріального стану, на оренду житла.

Як встановлено судом, станом на 02.08.2022 року фактичне місце проживання позивача ОСОБА_3 , як переселенця, було визначено у АДРЕСА_1 . Доказів несення витрат за дане житло суду не надано.

Договір оренди від 25.10.2022 року, укладений позивачем ОСОБА_3 і ОСОБА_10 стосується квартири за адресою: АДРЕСА_5 . строком на один рік. Будь яких доказів, на момент закриття підготовчого провадження, які б свідчили про продовження дії договору оренди суду не надано. Також суду не надано ніяких, у тому числі документальних, доказів здійснення позивачем оплати орендованого житла. Більш того позивачем надано, в якості доказу сплати комунальних платежів, роздруківку комунальних платежів яка здійснена ОСОБА_10 і взагалі по квартирі за адресою АДРЕСА_6 .

Що стосується посилання позивача, як на зміну матеріального стану, проживання разом з непрацездатною матір`ю, яка має невеликий розмір пенсії, має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного медичного нагляду та витрат на дорогі ліки.

У судовому засіданні в якості свідка опитана ОСОБА_8 яка є матір`ю позивача, та яка підтвердила проживання разом з позивачем, наявність у неї захворювань, нестачу грошових коштів, та вказала на існування у неї ще одного сина.

Суд не ставлячи під сумнів наявність у свідка певних захворювань, які зумовлюють витрату додаткових коштів на лікування, зважає не те, що суду не надано належних і допустимих доказів які б підтвердили заявлений факт проживання позивача зі свідком. Також не підтвердженим документально залишився факт придбання відповідних ліків, сплату за операцію. Крім того, враховуючи, ствердження про скрутне матеріальне становище свідка, її непрацездатність, хворобу, наявність у свідка ще однієї, окрім позивача, повнолітньої дитини, суду не надано будь яких доказів намагання реалізації свідком положень ст. 202 - 203 СК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судових рішень суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано, зокрема відсутні підстави та відповідно документи, які б підтверджували, що мати позивача знаходиться на повному утриманні останнього, також відсутні будь-які чеки (квитанції) про суми, які витрачаються позивачем на утримання матері, житла, тощо.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розмірів аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 229, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 року на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 01.07.2024 року.

Суддя: