Справа №303/3222/24
2/303/577/24
ряд. стат. звіту №7
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Міромір груп» (третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович) про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ПОСТАНОВИВ :

Позивач просить визнати недійсним договір, за яким 07.07.2021 р. ТОВ «Діджи фінанс» продало, а ТОВ «Міромір груп» купило нежитлові приміщення загальною площею 268,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що зазначені приміщення належали йому на праві власності й були передані ним в іпотеку на забезпечення виконання його зобовязань за кредитним договором. Покликається на те, що оспорюваний договір посвідчено нотаріусом за відсутності оригіналу договору іпотеки.

Відповідачі позов не визнають, вважають його надуманим. Вказують на те, що позивач вже намагався оспорити зазначений договір у судовому порядку, проте успіху не досяг і має лише одну мету всіляко загальмувати вступ власника у право володіння придбаним майном, оскільки продовжує отримувати плату від оренди предмета іпотеки.

Приватний нотаріус Незнайко Є.В., залучений до участі у справі як третя особа, надав письмові пояснення, в яких стверджує, що реєстраційна дія щодо реєстрації оспорюваного договору, здійснена ним як реєстратором з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Стаття 210 ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Водночас судова практика дотримується положення, згідно з яким недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається й сторонами не заперечується, що 27 вересня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого з 15 жовтня 2007 року є АТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 133 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 25 вересня 2016 року.

27 вересня 2006 року на забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого банку передано в іпотеку належне ОСОБА_2 нежиле приміщення № 1, площею 234 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено 27 вересня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В. за реєстровим № 3108. У зв`язку з посвідченням цього договору приватний нотаріус Ришкович О. В. наклала заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна до припинення іпотечного договору, заборону зареєстровано за № 3109.

Сторони іпотечного договору узгодили оцінку предмета іпотеки у розмірі 190 тис. доларів США, що за курсом Національного банку України на день укладення договору еквівалентно 959 500 грн (пункт 5 договору).

04 лютого 2009 року АТ «Сведбанк» і ОСОБА_2 уклали договір № 2 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору від 27 вересня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В., яким уточнили реквізити та характеристики предмета іпотеки, зокрема, вказали площу заставленого нежилого приміщення розміром 268,20 кв. м та його інвентаризаційну оцінку приміщення 247 510 грн.

25 травня 2012 року АТ «Сведбанк» уклало з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д .Г. за реєстровим № 1306.

На підставі цього договору ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги до ОСОБА_2 (прав нового кредитора та нового іпотекодержателя) за кредитним та іпотечним договорами від 27 вересня 2006 року.

Фактичний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 25 травня 2012 року становив 124 664,01 доларів США (123 966,68 доларів США борг за сумою кредиту і 697,33 доларів США борг за процентами).

02 вересня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» уклало з ТОВ «Діджи Фінанс» договір № 2303/К1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1609, відповідно до умов якого банк відступив товариству право вимоги за кредитним та іпотечним договорами від 27 вересня 2006 року.

28 липня 2020 року відбувся електронний аукціон, зафіксований протоколом № UA-EA-2020-07-06-000033-b, на якому були продані активи ПАТ «Дельта Банк» і лот GL3N218754 (кредитний портфель, що включає права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою) придбало ТОВ «Діджи Фінанс» як переможець аукціону.

За результатом вказаного аукціону 02 вересня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» уклало з ТОВ «Діджи Фінанс» договір № 2303/К1/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1609, згідно з умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав вимоги до ОСОБА_2 (прав нового кредитора та нового іпотекодержателя) за кредитним та іпотечним договорами від 27 вересня 2006 року.

Фактичний розмір заборгованості за кредитним договором, право вимоги якої отримало товариство, становив 118 750,59 доларів США (сума кредиту, еквівалент 3 278 098,25 грн), 91 907,05 доларів США (проценти, еквівалент 2 537 085,04 грн), а разом - 210 657,64 доларів США (еквівалент 5 815 183,29 грн).

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Нормами статті 37 цього закону передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент державної реєстрації оспорюваного договору), якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Як убачається з матеріалів справи, 07 липня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» уклало з ТОВ «Міромір Груп» договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є. В. за реєстровим № 966, на підставі якого у порядку реалізації прав іпотекодержателя за іпотечним договором від 27 вересня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О. В. за реєстровим № 3108 (з наступними змінами і доповненнями), продало належний ОСОБА_2 предмет іпотеки: вбудоване нежитлове приміщення № 1 площею 268,20 кв. м у будівлі АДРЕСА_1 .

Право власності ТОВ «Міромір Груп» на набуте за вказаним договором нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) зареєстровано 07 липня 2021 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Незнайком Є. В.: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу); індексний номер 59169620 від 08 липня 2021 року; номер запису про право власності 42882015; іпотека (номер запису про іпотеку 39368080 (спеціальний розділ) погашена 07 липня 2021 року, що зафіксовано в інформаційних довідках із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 липня 2021 року № 264968068, № 264998112, від 02 лютого 2022 року № 297617069.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент державної реєстрації оспорюваного договору) заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно з архівною довідкою Київського державного нотаріального архіву у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. містяться:

-оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2021 року за реєстровим №966 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0602/0906/88-023Z-1 від 27.09.2006 року за реєстровим №3108.

-оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2021 року за реєстровим №967 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0601/0706/88-140-Z-2 від 14.07.2006 року за реєстровим №2430

-оригінал договору купівлі-продажу майна від 07.07.2021 року за реєстровим №968 та копія з оригіналу іпотечного договору № 0601/0706/88-Z-3 від 14.07.2006 року за реєстровим №2428 від 14.07.2006 року.

Таким чином, доводи позивача щодо порушення нотаріусом норм чинного законодавства, що регулюють порядок посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації права власності за його набувачем, є безпідставними.

Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, якою з-поміж іншого передбачено, що у разі відмови в позові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 133 ЦПК України).

ТОВ «Діджи фінанс» подало заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

Позивач вважає заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правову допомогу необґрунтованими.

Згідно з нормами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідачем додано договір від 13.05.2024 р., згідно з яким адвокат Сіренко Ю.Є. (Виконавець) бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Замовнику в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а ТОВ «Діджи фінанс (Замовник) бере на себе зобов`язання оплачувати таку допомогу (п. 1.1).

Предметом договору є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Замовника; надання усних та/або письмових консультацій щодо предмету Договору в галузі податкового, адміністративного, цивільного, господарського та кримінального права, адміністративного процесуального, цивільного процесуального, господарського процесуального, кримінального процесуального законодавства та законодавства про адміністративні правопорушення; підбір та надання Замовнику необхідних нормативно-правових актів та інших документа правового характеру; роз`яснення з приводу застосування чинного законодавства України; складення заяв, позовів, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересі Замовника з усіх питань, пов`язаних з предметом цього договору в органах державної влади та управління, в тому числі в органах державної реєстрації, в органах Державної фіскальної служби, у тому числі в її департаментах, управліннях та районних інспекціях, органах статистики, органах місцевого самоврядування, нотаріальних органах, в усіх судових органах усіх інстанцій, у тому числі місцевих загальних, господарських, адміністративних судах, апеляційних, апеляційних господарських та апеляційних адміністративних судах, у Конституційному суді України, у Верховному Суді та судах, які діють у його складі (п. п. 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3, 1.2.4, 1.2.5, 1.2.14).

Вартість правничої допомоги відповідно до цього Договору складає загальну суму Актів наданої правничої допомоги, підписаних Сторонами, якими визначена вартість наданої правничої допомоги. Також вартість правничої допомоги повністю або частково може бути сплачена Замовником Виконавцю готівкою. Замовник приймає послуги, надані виконавцем згідно з цим Договором, в 5-тиденний строк з моменту отримання Акту про надану правничу допомогу і у разі виявлення відступів від умов цього Договору або інших недоліків заявляє про них Виконавцю негайно (п. п. 3.1, 3.1.1, 3.3).

Відповідачем надано акт прийняття/надання правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 13.05.2024 року від 30.05.2023 року, згідно з яким Виконавцем відповідно до зазначеного договору надано, а Замовником прийнято правничу допомогу, а саме: аналіз та вивчення матеріалів справи №303/3222/24 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Діджи Фінанс» - 10 000 гривень; збір та підготовка документів з метою документального обґрунтування правової позиції ТОВ «Діджи Фінанс» як відповідача по справі №303/3222/24 10 000 гривень; написання та подання до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання про закриття провадження за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Діджи Фінанс» - 10 000 гривень; збір документів, їх аналіз, підготовка та подання запитів до Київського державного нотаріального архіву з метою отримання доказів по справі №303/3222/24 5000 гривень; написання та подання до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Діджи Фінанс» - 15 000 гривень. Сторони підписанням цього акту стверджують, що за їх попередньою домовленістю, загальний розмір гонорару Виконавця за підготовку справи до судового розгляду, зібрання доказів та документів, представництва інтересів Замовника в суді та інші послуги, надані Виконавцем Замовнику становить 50 000 гривень без ПДВ, які підлягають оплаті на користь Виконавця протягом 90 днів з дати підписання сторонами даного Акту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отож, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 24.06.2021 р. у справі № 922/902/19).

Таким чином, для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у відповідному договорі адвокат і клієнт повинні узгодити механізм розрахунку гонорару.

У договорі, який надано відповідачем у цій справі, умови щодо порядку та форми розрахунку гонорару відсутні, що унеможливлює перевірку обґрунтованості розрахунку вартості правничої допомоги відповідно до акту прийняття/передавання правничої допомоги, який з-поміж іншого включає написання та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі вартістю 10 000 грн. при тому, що договір про надання правової допомоги відповідачем укладено з адвокатом Сіренком, а згадане клопотання подане до суду адвокатом Печункою до укладення зазначеного договору.

Крім того, з договору про правничу допомогу, наданого відповідачем у цій справі, неможливо встановити, яка саме цивільна справа є предметом цього договору, що унеможливлює співвідношення предмета договору про надання правничої допомоги та предмета спору в розглядуваній справі.

За таких обставин заява ТОВ «Діджи фінанс» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволена бути не може.

Схожого висновку дійшов Верховний суд у справі № 640/583/20 (постанова від 28.07.2023 р.).

Приватний нотаріус Незнайко Є.В. як третя особа, пояснення по суті справи від імені якої подала адвокатка О. Різник, також просив покласти на позивача витрати з оплати послуг адвоката (25 000 грн), за допомогою до якого він змушений був звернутися у зв`язку із залученням до участі у справі.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Будь-яких документів на підтвердження факту понесених витрат та їх розміру третьою особою у цій справі не надано. З огляду на це вимога нотаруса про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає.

Під час підготовчого судового провадження ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно: вбудовані приміщення розташовані за 2-му поверсі літ «А», за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 268,2 кв. м, номер об`єкта в РПВН: 10066460, що належать ТОВ «Міромір Груп»,

Зважаючи на повну відмову у задоволенні позову, суд на підставі частини 9 статті 158 ЦПК України скасовує зазначений захід забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 210, 215, 328, 392, 655, 657 ЦК України, ст. ст. 33, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Міромір груп» (третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович) про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

У задоволенні вимоги третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2024 року на вбудовані нежитлові приміщення № 1 загальною площею 268,2 кв. м (номер об`єкта в РПВН: 10066460), що належать ТОВ «Міромір Груп» () та розташовані за адресою: м. Мукачево, вул. Миру, буд. 8.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ТОВ «Діджи Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, .

Відповідач: ТОВ «Міромір Груп», місцезнаходження: м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48, офіс 1, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., місцезнаходження м. Київ, вул. Еспланадна, 32В, 1 поверх.

Головуючий Юрій Мирошниченко