Справа № 2-4915/12
Апеляційне провадження №22-ц/824/153/2024
У Х В А Л А

28 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2013 року позов задоволено. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 23.12.2020 року ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у розгляді справи, направила апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт оскаржує заочне рішення суду першої інстанції. Верховний Суд у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 294/1347/17, зазначив, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснене судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Згідно із ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

Частинами 2 та 3 ст. 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Тлумачення статей 284, 287, 288 ЦПК України дає змогу зробити висновок, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.

Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача, і це є лише його персоніфікованим правом.

Оскільки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, як особа яка не брала участі у розгляді справи, проте чиї права та інтереси було порушено таким судовим рішенням, то перегляд заочного рішення має проводитися апеляційним судом у загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апелянтом порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення.

Приписами ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З огляду на вищевказане, пропуск строку на апеляційне оскарження може бути застосовано до учасників справи, таким чином, правом на поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням певних обставин володіють особи, які є учасниками справи. В даному випадку апелянт є особою, яка не була залучена до участі у розгляді справи, відтак її не можна вважати такою, що пропустила строк на апеляційне оскарження. З оглядку на виказане, в даному випадку ОСОБА_1 не було пропущено строк на апеляційне оскарження, відтак відсутня необхідність на поновлення вказаного строку.

В той же час, перевіривши апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

У відповідності до положень ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. В той же час вказані вимоги закону в даному випадку не виконані.

В своїй апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на положення ст.. 4 ЗУ «Про судовий збір», зазначила, що за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті 50% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2, п. 6 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Саме ця редакція закону підлягає застосуванню в даному випадку.

Даний позов було подано у 2012 році. Ціна позову у даній справі відповідно до позовної заяви становить 1 886 660, 00 грн.

Відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», який діяв на час подання позовної заяви, за подання заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2012 року становив 1 073, 00 грн. З огляду на вищевказане при поданні позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 219, 00 грн. ( 1 073, 00 грн. ? 3). Апелянт оскаржує рішення в повному обсязі, відтак при поданні апеляційної скарги на дане рішення необхідно сплатити 4 828, 50 грн. (3 219, 00 грн. ? 150%). За таких умов, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору - 1 609, 50 грн., апелянту слід доплатити - 3 219, 00 грн. за наступними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Солом`ян. р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 0026010

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Документ про сплату судового збору має містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Підтвердження сплати судового збору (доплату) необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2013 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба