Справа № 367/3848/24
УХВАЛА

28 червня 2024 рокуселище Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вказаним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ у Київській області заподіяну шкоду в розмірі 7 587 гривень 19 копійок. Крім того, просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2024 року вказана справа була передана до Бородянського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Статтею 32 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються, справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, виходячи з такого.

За змістом ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що сума безпідставно отриманих відповідачем коштів становить 7 587,19 грн, про що їй було повідомлено листом від 24 листопада 2023 року № 1000-0504-8/180685 і запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів.

Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. Позивачем не додано доказів на підтвердження перерахування відповідачу 7 587, 19 грн, та не надано копії вказаного вище листа.

Щодо клопотання позивача, яке міститься у прохальній частині позову, про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 177 ЦПК України в разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення і єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони у справі.

З вищевикладеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Варто зазначити, що заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, відповідно до статті 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, звертаючись до суду із позовом та заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення, не зазначає про наявність підстав для цього, а також не надає відповідних доказів. Будь-яке обґрунтування для застосування судом положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» у позовній заяві відсутнє.

З урахування вищевикладеного, клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Законом України «Про судовий збір» передбачені ставки судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 гривень.

Таким чином, враховуючи зазначені положення закону, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень, про що надати суду відповідні документи.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня отримання ним копії ухвали.

СуддяМ. Герасименко