Справа № 758/8847/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2024 року місто Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Ларіонової Н.М.,
при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,
за участю: представника позивача - адвоката Василюк Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів на дитину та стягнення суми індексації, -
В липні 2023 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів на дитину та стягнення суми індексації.
Провадження у справі відкрито ухвалою від 09.08.2023 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відзив на позов від відповідача не надходив.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подавав.
Відповідно до ст.ст.223 ч.4, 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 11.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Подільського районного суду міста Києва (справа 758/4880/13-ц) розірвано.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 10.09.2013р., серії НОМЕР_1 Позивач змінила прізвище, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві 21.02.2012р. актовий запис № 321, свідоцтво серії НОМЕР_4
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03.11.2014р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 516,0 грн. (справа № 758/10133/14-ц).

На виконання вказаного рішення районним судом 03.11.2014року було видано виконавчий лист, який перебуває на час розгляду справи перебуває на примусовому виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Відповідно до довідки-рахунку, яка видана Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 27.07.2023р. за Вих.№ НОМЕР_7/15 борг відповідача перед позивачем станом на 01.07.2023р. складає 8 772,00 грн. Згідно вказаної довідки вбачається, що заборгованість розрахована державним виконавцем із суми аліментів в розмірі 516,00 грн. щомісяця (з 01.02.2022р. по 01.06.2023р.), без проведення індексації.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Хоча на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вищевказаною нормою Сімейного кодексу України було передбачено індексацію аліментів, однак спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято. Тому, застосуванню підлягав Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", застосовуючи аналогію закону. На що також звернув увагу Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 у справі №6-113цс13. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі", який набрав чинності 12.06.2016 року, внесено зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", яким доповнено частину 1 статті 2 абзацом 7, статтю 5 частиною 7, статтю 9 після частини 1 новою частиною.

Таким чином, згідно абз.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.7 ст.5 цього Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до ч.2 ч.4 ст.4 вищевказаного Закону обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цьогоЗакону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Так, відповідно до вищевказаних Правил, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікуванняЗакону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із п. 2 Правил індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.1-1 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМУ №77 від 11.02.2016, який застосовується з 01.01.2016 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" N 911-VIII від 24.12.2015, ВВР, 2016, N 5, ст. 50, який набрав чинності з 01.01.2016, до ч.1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" внесено зміни, якими величину індексу споживчих цін змінено із 101 відсотка на 103 відсотка.

Згідно із ст. 16 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.13 Правил спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладене, на момент виникнення спірних правовідносин, індексації підлягали аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлювався в розмірі 101 відсотка, а після внесення змін до ч.1 ст.4 Закону України " Про індексацію грошових доходів населення" та Правил - лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Згідно із п.10-4 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМ №77 від 11.02.2016 року, який застосовується з 01.01.2016, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначеноаліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинностіЗаконом України від 17 травня 2016 р. N 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Також судом приймається до уваги, що якщо розмір аліментів не перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в повному розмірі. Якщо ж розмір аліментів перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в розмірі цього прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки неодноразово зверталась до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у рамках відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_7 з проханням провести індексацію аліментів, надати довідку про заборгованість після проведення індексації, але відповіді не отримала.

У позовній заяві позивач надала розрахунок суми індексації розміру аліментів за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2022 року, який становить 2 055,06 грн., суд погоджується з наданим розрахунком та вважає стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації в розмірі 2 055,06 грн. (дві тисячі п`ятдесят п`ять грн. 06 коп.).

Крім того, судом встановлено, що станом на 19.07.2023р. Відповідач має у власності транспортний засіб марки AUDI A6, № кузову НОМЕР_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 09.02.2022р.), що підтверджено відповіддю від Головного сервісного центру МВС за Вих.№ 31/1187АЗ-15776-2023 від 20.07.2023р.

Щодо вимог позивачки про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення (з твердої суми на частку від доход) суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статею 51 Конституції Українив становлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 N 037-VIII ч. 2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Згідно з положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, також зданої постанови вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів,аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров`я або за іншими обставинами відсутні.

Крім того, суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів навчання дитини в школі, зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме встановити єдину частку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей відповідача, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позов є обґрунтованим та заснованим на законі, доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягає повному задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку про зміну розміру аліментів, то підлягає поверненню виконавчий лист, який виданий на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2014 р. у цивільній справі № 758/10133/14-ц, що перебуває на виконанні в Подільському ВДВС м.Києва.

Згідно ч.ч. 1, 2, п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно договору про правову допомогу та додаткової угоди № 1 до нього оплата послуг адвоката позивача визначена у фіксованій сумі в розмірі 8 000,00 грн.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 1073,6 грн., оскільки при подачі позову позивач була звільнена від сплати судового збору згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 1330-137, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів на дитину та стягнення суми індексації зміну - задовольнити в повному обсязі.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року у цивільній справі № 758/10133/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 516,0 грн., стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексацію розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2022 року в сумі 2 055,06 грн. (дві тисячі п`ятдесят п`ять грн. 06 коп.).

Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) після отримання нового виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м. Києва на підставі даного судового рішення, повернути до Подільського районного суду м.Києва виконавчий лист № 758/10133/14-ц/18, виданий Подільським районним судом м.Києва 03.11.2017 р. (виконавче провадження ВП № НОМЕР_7).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь бюджету судовий збір у розмірі 1 073,6 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,0 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому копія повного заочного рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , гуртожиток; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Н. М. Ларіонова