Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" червня 2024 р. Справа № 608/628/24
Номер провадження2/608/352/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
за участю секретаря судового засідання Фаштиковської М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чорткова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник адвокат Іжук Б.В.) до Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ягільницького опорного закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку з моменту припинення такої виплати та до останнього дня, коли такий заробіток зберігався 23 грудня 2023 року,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ягільницького опорного закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку з моменту припинення такої виплати та до останнього дня, коли такий заробіток зберігався 23 грудня 2023 року.
В позовній заяві вказав, що відповідно до наказу директора Ягільницького закладу загальної середньої освіти Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 29-к від 01.09.2021 року ОСОБА_1 перебуває у трудових правовідносинах із Ягільницького закладу загальної середньої освіти Нагірянської сільської ради, а саме з 02.09.2021 року працює на посаді вчителя трудового навчання, захисту Вітчизни на час увільнення від виконання обов`язків ОСОБА_2 , який проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України.
На виконання Указу Президента України № 641/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України №69 2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_1 27.02.2022 був призваний по мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записом у військовому квитку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
Наказом директора Ягільницького закладу загальної середньої освіти Нагірянської сільської ради №05-к від 10.03.2022 року ОСОБА_1 увільнено від роботи з 28 лютого 2022 року зі збереженням робочого місця, посади та середнього заробітку на період проходження військової служби.
19.07.2022 року в.о. директора Ягільницького закладу загальної середньої освіти Нагірянської сільської ради видано наказ №56-од «Про зупинення нарахування середнього заробітку» ОСОБА_1 , на період проходження ним військової служби, з дати набрання чинності законом від 01.07.2022 року №2352-ІХ.
Однак, фактично виплата середньомісячного заробітку позивачу була припинена з квітня 2023 року.
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області із адвокатським запитом про надання інформації чи проводилася виплата середнього заробітку за основним місцем роботи вчителю Ягільницького опорного закладу загальної середньої освіти І - III ступенів ОСОБА_1 з моменту його мобілізації на військову службу до Збройних Сил України та до 24 грудня 2023 року. Якщо так, то на підставі яких підтверджуючих документів, якщо ні, то з якого моменту припинено вказану виплату та на підставі чого?
Згідно відповіді Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 26.02.2024 року №63, Гуманітарний відділ Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області проводив виплату середнього заробітку ОСОБА_1 з початку його мобілізації, однак у зв`язку із тим, що до виконання обов`язків приступив основний працівник, виплата середнього заробітку припинена.
Позивач ОСОБА_1 , вважаючи дії відповідача протиправними, змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).
Положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства (частина перша статті 9 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".
Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація.
Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі -Закон № 2352-ІХ), який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».
Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», в редакції на день припинення виплати середнього заробітку позивачу, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.
Станом на день припинення виплати середнього заробітку позивачу ОСОБА_1 , будь-яких змін до Закону України «Про освіту» щодо припинення збереження попереднього середнього заробітку працівникам, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, не внесилося.
Отже, частина друга статті 57 Закону України «Про освіту» щодо збереження за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, на день припинення виплати середнього заробітку позивачу, була чинна і мала реалізовуватися в повному обсязі.
У частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» міститься спеціальна норма щодо положень частини третьої статті 119 КЗпП України, оскільки поширюється на педагогічних чи науково-педагогічних працівників.
Спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 119 КЗпП) нормою. Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми. Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 16.10.2023 року у справі № 718/209/23.
Отже, враховуючи ту обставину, що у спірних правовідносинах положення статті 119 КЗпП України не є пріоритетними над нормами Закону України «Про освіту», вважаємо, що позивачу безпідставно припинено нарахування та виплату середнього заробітку.
Разом з цим, після підписання та опублікування Закону №3494, який встановлює нові правила надання відпусток під час та після воєнного стану, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, встановлено, що він торкнувся і питання прав педагогічних працівників, мобілізованих на військову службу.
Так, з ч. 2 ст. 57 Закону про освіту, яка гарантує збереження попереднього середнього заробітку в певних випадках для педагогічного чи науково-педагогічного працівника, виключили період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Окрім того, аналогічний період військової служби виключили з ч. З ст. 63 Закону про фахову передвищу освіту, яка містить гарантії збереження середнього заробітку за педагогічним, науково-педагогічним чи іншим працівником закладів фахової передвищої освіти.
У зв`язку із чим, вищевказаним законом усунуто суперечності між положеннями статті 119 КЗпП в частині виключення норми щодо збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам, які стали в той чи інший спосіб військовослужбовцями та ч. 2 ст. 57 Закону про освіту.
Отже, останнім днем, коли за педагогами, що стали тимчасово військовослужбовцями, зберігався середній заробіток у закладі освіти, є 23 грудня 2023 року.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.
Відповідно до довідки про доходи позивача ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно працює на посаді вчителя та зазначено його середньомісячний дохід.
Таким чином, виходячи з наданої довідки, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню середній заробіток за період з квітня 2023 року по 23 грудня 2023 року.
Представник позивача адвокат Іжук Б.В. 26 червня 2024 року подав суду уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Іжук Б.В. уточнену позовну заяву підтримують в повному обсязі, просять задоволити. В судове засідання не з`явились, просять справу слухати без їх участі.
Представник відповідача начальник Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області Стасишин І.Б. уточнені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення.
Раніше подав суду заяву про розгляд справи без його участі та довідку про середньомісячний розрахунок з 01.04.2023 року по 23.12.2023 року щодо ОСОБА_1 .
Представник Ягільницького опорного закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області Зайло А.Я. належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, на розгляд справи не з`явився, однак, в підготовчому судовому засіданні просив вирішити позов відповідно до Закону.
Суд, дослідивши уточнену позовну заяву, долучені представниками сторін письмові докази, приходить до наступного висновку:
У частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1 та 2 ст.55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими ч.3 ст.119 КЗпП України, а також ч.1 ст.53 і ч.2 ст.57 ЗУ «Про освіту», ч.2 ст.44, ч.1 ст.54 і ч.3 ст.63 ЗУ «Про фахову передвищу освіту», ч.2 ст.46 ЗУ «Про вищу освіту».
Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022 року, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову.
19.07.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема ч.3 ст.119 КЗпП України викладена в наступній редакції:
- за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову.
Враховуючи зазначене, з дати набуття чинності зазначеного Закону, середній заробіток за працівниками, перелік яких визначений ч.3 ст.119 КЗпП України, не зберігається.
Однак, відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про освіту», законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.
Частиною 2 ст.57 ЗУ «Про освіту» передбачено, що у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.
Будь-яких змін до Закону України «Про освіту» щодо припинення збереження попереднього середнього заробітку працівникам, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, не внесено.
За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що ч.2 ст.57 ЗУ «Про освіту» щодо збереження за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, чинна і має реалізовуватися в повному обсязі.
Крім того, реалізація даної норми права гарантована ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 посада вчителя загальноосвітнього навчального закладу відноситься до педагогічних працівників.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З наданих позивачем та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що відповідно до наказу директора Ягільницького закладу загальної середньої освіти Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 29-к від 01.09.2021 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з згаданим закладом з 02.09.2021 року та працює на посаді вчителя трудового навчання, захисту Вітчизни на час увільнення від виконання обов`язків ОСОБА_2 , який проходив військову службу за контрактом в ЗСУ.
Відповідно до довідки про доходи позивача ОСОБА_1 № 18 від 26.06.2024 року, виданої Гуманітарним відділом Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зазначено середньомісячну заробітню плату позивача.
Аналіз встановлених обставин дає підстави для висновку, що позивач ОСОБА_1 до проходження військової служби за призовом під час мобілізації перебував на посаді вчителятрудового навчання, захисту Вітчизни та був педагогічним працівником, а тому має право на збереження попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації на підставі не ч. 3 ст.119 КЗпП України, а на підставі спеціального закону - ч.2 ст.57 ЗУ «Про освіту». Тим більше, що реалізація ч.2 ст.57 ЗУ «Про освіту» гарантована ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_1 був мобілізований до лав ЗСУ та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він був звільнений від сплати судового збору, а отже, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги позивача підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.
Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 119, 223 КЗпП України, ст.ст. 2, 5, 57 Закону України «Про освіту», Постановою КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 (представник адвокат Іжук Б.В.) до Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ягільницького опорного закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку з моменту припинення такої виплати та до останнього дня, коли такий заробіток зберігався - 23 грудня 2023 року - задоволити.
Стягнути з Гуманітарного відділу Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, селище Нагірянка, вул. О. Кобилянської, 5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податків : НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 1211 гривень 20 копійок сплаченого ним судового збору та 3000 (три тисячі) гривень за отриману правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 30 червня 2024 року.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "__"_________________202__року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/628/24.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано "___"__________________2022__ року.

Секретар: