Справа № 132/1967/23
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Підрези Ірини Василівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , за участю третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває зазначена вище справа.

07.11.2024 на електронну адресу суду за вх. № Еп-2669/24 представник позивачки адвокат Підреза І.В. подала заяву про забезпечення позову в якій просить постановити ухвалу, якою заборонити Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_8 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини.

Заява обґрунтована тим, що предметом позову у даній справі являється встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту утримання від яких залежить виникнення особистих та майнових прав позивачки, зокрема права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

У даний час особами, які отримують одноразову грошову допомогу, визначену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є відповідачі у даній справі.

У разі невжиття заходів забезпечення позову інтереси позивачки буде в майбутньому складно захистити та фактично буде породжено новий спір між сторонами, а можливо будуть складнощі в стягненні відповідних коштів з відповідачів, дехто з яких з огляду на свій вік не спроможні будуть повернути отримані кошти. Тому, вважає, шо у даному випадку є всі підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України до вирішення спору в судовому порядку вчиняти дії щодо нарахування та виплат відповідачам у справі одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю ОСОБА_3 . Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки виплата одноразової допомоги буде лише призупинена на короткий час до вирішення даної справи по суті.

04.12.2024 на адресу суду за вх. №11810/24 від відповідачки ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову. Заперечення мотивоване тим, що представником позивача у поданій заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, предметом розгляду даної справи є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні. Тобто безпосереднім предметом позову не є отримання одноразової грошової допомоги, щодо яких сторона позивача просить здійснити заборону вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Право на отримання грошової виплати компенсації за смерть військовослужбовцю є похідним від наявності родинних відносин першого ступеню, і таке право не є предметом розгляду поданої позовної заяви.

Крім того, такий вид забезпечення позову який просить позивачка, ураховуючи характер спірних правовідносин, не є співмірним з позовними вимогами, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Підрези Ірини Василівни про забезпечення позову слід відмовити.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися. 10.12.2024 на електронну адресу за вх. № 2987/24 від представника позивача Підрези І.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Просить задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання позивачки та її представника про забезпечення позову з мотивів зазначених у раніше поданому нею запереченні. В задоволенні клопотання просить відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання позивачки та її представника про забезпечення позову, оскільки даний вид забезпечення не співмірний заявленим позовним вимогам та не пов`язаний з предметом спору. В задоволенні клопотання просить відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Богачук І.Ю. в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання позивачки та її представника про забезпечення позову у зв`язку з його необгрунтованістю та безпідставністю. В задоволенні клопотання просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого клопотання не надав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився. 10.12.2024 на електронну адресу за вх. № 2984/24 надійшло клопотання за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 Олега РЕЗИДЕНТА про розгляд справи за відсутності представника третіх осіб за наявними в матеріалах справи документами. У задоволенні заяви просить відмовити в повному обсязі.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, вивчивши докази додані до заяви, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Устатті 150ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (пункти 3, 4 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Підрези Ірини Василівни звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , за участю третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

07.11.2024 на електронну адресу суду за вх. № Еп-2669/24 представник позивачки адвокат Підреза І.В. подала заяву про забезпечення позову в якій просить постановити ухвалу, якою заборонити Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_8 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`від 20грудня 1991року №2011-XII (далі-Закон № 2011-XII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 16-1 цього Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто, у разі наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, зобов`язаний призупинити її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Частина друга статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить вимогу щодо зупинення виплати одноразової грошової допомоги у разі наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги. Копія ухвали про відкриття провадження у справі відповідно до ст.187 ЦПК України направляється судом всім учасникам справи. ІНФОРМАЦІЯ_4 у даній справі є третіми особами. Отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі з урахуванням вимог ч. 2 ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» орган, уповноважений призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги зобов`язаний зупинити вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зазначено, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття такого заходу забезпечення як заборону Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_8 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини, може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справи.

Крім того, заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача адвокат Підреза І.В. частково взаємопов`язані із позовними вимогами позивачки, а тому у разі вжиття заходів забезпечення позову суд наперед висловить свою позицію щодо вирішення спору, що є передчасним.

За таких обставин, заявлені вимоги щодо забезпечення позову є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.149-150, 153, 259, 268 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Підрези Ірини Василівни про забезпечення позову відмовити.

Суд повідомляє, що повний текст ухвали буде складено 13 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: