ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/2007/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусович Олександра Олександровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Адвокат Пікарєва К.К. звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах ОСОБА_3 із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовича Олександра Олександровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ПН ХМНО ОСОБА_6 , ПН ХМНО ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна.

В обґрунтування заяви зазначала, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року судом задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нерухоме майно: а саме квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь які дії, пов`язані з посвідченням будь яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

07 лютого 2024 року постановою Полтавського апеляційного суду скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та ухвалено рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її прийняття з 07 лютого 2024 року.

У зв`язку із зазначеним вище, адвокат Пікарєва К.К. звернулася до суду в інтересах відповідача ОСОБА_3 , у порядку статті 158 ЦПК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2024 року заяву представника відповідача адвоката Пікарєвої К.К. задоволено.

Заходи забезпечення позову по цивільній справі №638/17458/19, накладені відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року, шляхом накладення заборони відчуження на нерухоме майно: а саме квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд фактично позбавив позивачку права на участь у судовому розгляді заяви та права на подання суду доказів того, що на сьогодні позивачкою подано касаційну скаргу до Верховного Суду на постанову Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 року з відповідним клопотанням про зупинення дії оскаржуваної постанови, а отже скасування заходів забезпечення позову по цій справі є передчасним.

Вказує, що існує загроза у скасуванні вжитих заходів забезпечення позову, що призведе до непоправних наслідків, оскільки у разі задоволення касаційної скарги позивачки, поновити право її власності буде практично неможливо, оскільки існують реальні підстави вважати, що відповідачі, які вже декілька разів переоформили право власності на нерухоме майно, вкотре здійснять відчуження права власності на квартиру на користь третіх осіб, що значно ускладнить виконання рішення по цій справі.

Зауважує, що спірна квартира є єдиним житлом позивачки та її неповнолітніх дітей, іншого житла родина не має.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила аргументи учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаним вимогам оскаржене судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора КП «РегістрСервіс» первомайської міської ради Харківської області Андрусовича О.О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ПН ХМНО ОСОБА_6 , ПН ХМНО ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року судом задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та ухвалено рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказана постанова набрала чинності з моменту її прийняття тобто з 07 лютого 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як встановлено судом, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна відмовлено Полтавським апеляційним судом та постанова набрала законної сили 07 лютого 2024 року.

З огляду на такі обставини, збереження заходів забезпечення позову (заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 ), вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року порушує права та інтереси заявника ОСОБА_3 , відповідача у справі, на розпорядження власністю та з огляду на закінчення розгляду справи по суті вже втратила свою легітимну мету забезпечення виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Збереження дії вжитих заходів забезпечення позову протягом 90 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду передбачено законом у разі у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, однак в даному випадку у випадку має місце відмова у задоволенні позову, а в такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Оскільки рішення суду про відмову у задоволенні позову набрало законної сили 07 лютого 2024 року, скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті у зв`язку з ним, є правомірним.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, то відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 28 червня 2024.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна