Провадження № 2/369/2043/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

за участю секретаря судового засідання Херенкової К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіональному управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості у вигляді неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті аліментів за період з жовтня 2020 року по листопад 2022 року у розмірі 108 011 грн. 84 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у справі № 369/12252/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: Захожа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 вересня 2020 року та до повноліття дітей. На підставі зазначеного рішення суду та виконавчого листа Фастівським відділом державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 70141362. Згідно зробленого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з жовтня 2020 року по листопад 2022 року заборгованість складає 108 011 грн. 84 коп. Позивач, диспозитивно розпорядившись своїми правами щодо визначення предмета та підстав позову, заявляє вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розміні 1 % від суми заборгованості по аліментах за 243 дні у період з жовтня 2020 року по листопад 2022 року (включно). Загальна сума пені за вказаний період становить 108 011 грн. 84 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.

ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11 березня 2021 року судом було ухвалено заочне рішення про стягнення аліментів, яке він не отримував і до грудня 2022 року відповідачу не було відомо про стягнення аліментів. Виконавче провадження було відкрито лише 24 жовтня 2022 року. Відповідач вказує на те, що його вина в утворенні заборгованості відсутня.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином. Відповідач подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у справі № 369/12252/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: Захожа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 вересня 2020 року та до повноліття дітей.

На підставі зазначеного рішення суду та виконавчого листа 24 жовтня 2022 року Фастівським відділом державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 70141362, що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру боржників.

Згідно зробленого державним виконавцем Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецьким Миколою Миколайовичем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з жовтня 2020 року по листопад 2022 року складає 108 011 грн. 84 коп. (а.с.14).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів, які не були сплачені);

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q2 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, що містяться у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

При цьому, право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що за період з жовтня 2020 року по листопад 2022 року розмір заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 108 011 грн. 84 коп. Таку ж суму позивач просить стягнути на її користь як неустойку за несвоєчасну сплату аліментів.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у справі № 369/12252/20 набрало законної сили 12 квітня 2021 року, а, відтак, у позивача відсутні підстави стверджувати, що заборгованість по сплаті аліментів у відповідача утворилася з жовтня 2020 року. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки виникає з часу набрання рішенням законної сили.

Перевіривши подані суду розрахунки по аліментах, суд вважає, що розмір неустойки позивачем обраховано правильно, починаючи з квітня 2021 року, тобто, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на те, що у справі ухвалено заочне рішення і про стягнення аліментів він дізнався у грудні 2022 року.

ОСОБА_2 також зазначає, що його вини в утворенні заборгованості немає, а позивач пред`явила виконавчий лист до виконання лише у жовтні 2022 року.

У постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 316/639/18 зазначено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідач не надав суду доказів, які беззаперечно спростовують наявність його вини в утворенні заборгованості. Зі змісту заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у справі № 369/12252/20 про стягнення аліментів вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи судом.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що на час розгляду справи дитина сторін ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_2 , який займається питаннями його виховання та навчання (а.с.88, 89).

З наданої суду відповідачем довідки про доходи сукупний дохід ОСОБА_2 за період з червня 2022 року по листопад 2022 року складає 41 400 грн., тобто, середній щомісячний дохід відповідача 6 900 грн. (а.с.86).

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки, виходячи з того, що відповідач має низький рівень доходів; з відповідачем проживає дитина, на яку рішенням суду на користь позивача було стягнуто аліменти; відповідач займається питаннями навчання і виховання дитини.

За таких обставин, суд, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наведених сторонами доводів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених ст. 196 СК України підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, зменшивши при цьому, її розмір до 30 000 грн.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач заявив про неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи.

Суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи до 4 000 грн. На користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (27,8 %), а саме у розмірі 1 112 грн.

При подачі позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (27,8 %), а позивач звільнена від сплати судового збору, у дохід держави з відповідача стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 298 грн. 46 коп.

Керуючись ст. 180, 181, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, 4, 12, 76-83, 141, 142, 198, 200, 206, 223, 247, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіональному управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойкизадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , суму заборгованості у вигляді неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті аліментів за період з 12 квітня 2021 року по листопад 2022 року у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 112 (одна тисяча сто дванадцять) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 298 (двісті дев`яносто вісім) гривень, 46 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Фінагеєва