Справа №: 398/6437/23
провадження №: 2/398/1091/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія, Кіровоградської області, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з зазначеним позовом та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року.
ОСОБА_2 є батьком їх з позивачем доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, але згідно договору, остання навчається у Київському університеті культури, період навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року.
Просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.
Позивачка та її ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ, ЯКА НЕ ЗАЯВЛЯЄ САМОСТІЙНИХ ВИМОГ
Треті особи, які не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі.
ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №480 від 30.07.2003року.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 03.03.2004 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. Останній після розірвання шлюбу надано прізвище « ОСОБА_1 ».
ОЦІНКА СУДУ
Оскільки відповідач є батьком ОСОБА_3 , 2003 року народження та не надав суду даних, щодо неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу, а так саме не надав даних щодо наявність на його утриманні інших осіб, то, на думку суду, він має можливість надавати таку допомогу повнолітній доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача.
Статтями 141, 155 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно із ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 8 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, чинним законодавством України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.
Частинами 1, 2 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Положеннями частин 1, 2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Верховний суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 ВС зазначив, що змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.
Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 зазначив, що змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Норми ст. 141 ЦПК України вказують, що судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 198 - 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.12.2023року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, за умови продовження навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.(одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок)
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2024року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА