Справа № 350/126/22
Провадження № 22-ц/4808/800/24
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

20 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Баркова В. М.,

суддів: Девляшевського В. А.,

Луганської В. М.,

секретар Гудяк Х. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Павликівської Галини Миколаївни про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивачів адвокат Павликівська Г. М. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить постановити ухвалу, якою призначити по даній справі повторну судову почеркознавчу експертизу, а рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що у суді першої інстанції представником позивачів заявлялося клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, однак ухвалою суду від 05 лютого 2024 року у задоволені клопотання відмовлено. Вважає, що судом залишено поза увагою обставини на які посилалася сторона позивача як на обґрунтування необхідності проведення такої експертизи, тому вважає доцільним заявити таке клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи в суді апеляційної інстанції, в порядку пункту 6, частини 1 статті 365 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів адвоката Павликівської Г. М., яка підтримала заявлене клопотання, пояснення відповідача ОСОБА_3 , який заперечував проти проведення повторної експертизи, вивчивши письмові матеріали справи, апеляційний суд вважає заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2024 року в задоволенні клопотання представника позивачів адвоката Павликівської Г. М. про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що висновок експертизи № 4244-Е від 09 листопада 2023 року не є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Обґрунтовуючи своє клопотання про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи, представник позивачів адвокат Павликівська Г. М. посилалася на те, що експерт не дослідив всі надані на експертизу документи, у висновку експертизи відсутнє ідентифікаційне дослідження підписів у наданих документах та відсутнє їх зображення, а також контрольних зображень досліджуваних підписів, зокрема й оспорюваного заповіту.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилом статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Крім того, у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Отже, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи; 3) наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

У справі, яка переглядається, експертиза проведена атестованим судовим експертом, який має відповідну освіту, необхідну для проведення такого виду експертиз. Висновок судового експерта № 4244-Е від 09 листопада 2023 року відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зробленого висновку.

Враховуючи те, що обґрунтованих мотивів стосовно повторного проведення у справі експертизи у зв`язку з істотним порушенням процесуальних норм, які регулюють порядок призначення і проведення повторної судової експертизи, клопотання не містить і належні докази того, що висновок експерта є неповним, неясним, неправильним або недостатньо обґрунтованим відсутні, у задоволенні клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи у справі слід відмовити.

Крім того, як вбачається із змісту позовних вимог, позивачі не просили визнати спірний заповіт недійсним з тих підстав, що він підписаний не заповідачем.

Керуючись статтями 103, 113, 368, 381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Павликівської Галини Миколаївни про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 28 червня 2024 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

В. М. Луганська