Справа №601/3062/24
Провадження № 2/601/844/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сідорова В.М.,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Крисюк А.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 опікується та займається вихованням малолітньої ОСОБА_4 , яка спільно з нею проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дитині належних умов життя та виховання. Не займаються вихованням малолітньої дочки, не цікавляться її життям, здоров`ям, не підтримують морально та матеріально, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2023 року відповідачі попереджалися про доцільність зміни ставлення до виховання малолітньої дочки. Проте наданою судом можливістю батьки не скористалися, дитина продовжила проживати з бабою. Після постановлення судового рішення, батьки визнавалися винними у неналежному виконанні батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення відповідачів батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

14 жовтня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

06 листопада 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Позивач пояснила, що відповідачами по справі є її дочка та зять. Протягом 8 років, з часу свого народження, онука ОСОБА_5 проживала в неї. Її батьки вже 6 років не живуть з ними, дитину залишили проживати з нею, але час від часу дитину забирали. Відповідачі не піклуються про дитину, вона їм не потрібна. Коли дитина перебувала з батьками у 5 років у неї стався інсульт і тоді саме вона перебувала з онучкою у Тернопільській обласній лікарні 21 день, а батьки були вдома. Був ще один випадок коли батьки онуку взяли до себе, зять бив дочку і вдарив дитину в очко. Дочка зловживає спиртними напоями, дитина їх боїться. Вона онуку до школи водить, вчить з нею уроки, займається її лікуванням і відновленням. Батьки порушили психіку дитини.

Представник служби у справах дітей Кременецької міської ради в судовому засіданні пояснила , що після рішення Кременецького районного суду у 2023 році, яким батькам було винесене попередження, вони виїжджали на місце проживання відповідачів, однак і тоді ними не було створено умови для проживання дитини. Дівчинка і надалі з ними не проживала. Просила суд задоволити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні в задоволенні позову просить відмовити, пояснивши, що дитина боїться бабусю. Коли вона бачить батьків, то не знає чи підходити до них чи ні, щоб бабуся не сварилася. Про дитину піклується, замовляв торт на день народження, дружина в школу ходить. До дитини не йдуть,бо позивач кричить, обзивається. Дочку не забирають до себе, бо вона хотіла бути у бабусі, їй там подобається. Коли дитина була в лікарні їздив 2-3 рази в тиждень. Передавав гроші мамі, а вона давала тещі для дитини. Гроші передавав у 2024 році, в 2023 році не передавав, але купував речі необхідні для дитини. Відповідач не заперечує, щоб дитина проживала з бабусею, оскільки він та його дружина працюють на роботі, але без позбавлення батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні позову просить відмовити та пояснила, що в школу до дитини приходить, купує їй книжки, дочки не б`є. В них вдома для дитини є все: шафа, столик, канцелярія, шкільна сумка. В квітні 2024 року проживала в мами 2 місяці та займалася з дитиною. Вона з дитиною не проживає 6 років, оскільки їй шкода мами, яка плаче, що у неї забираю онуку. Бажає дитину забрати від бабусі та хоче спілкуватися з дитиною, брати участь у її виховані.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини:

Батьками ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 06 жовтня 2016 року Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Згідно постанов Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2024, 28.04.2023, 04.09.2023, 26.04.2023, 01.07.2020 ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,122-4, ч.3, ч.5 ст. 126, ч.1, ч.2 ч. 4 ст. 130 КУпАП .

Згідно постанов Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.04.2022 та 27.03.2023 ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї дружини.

Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.03.2023 ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно чоловіка.

Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області №601/1240/23 від 08 листопада 2023 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено. Попереджено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітня ОСОБА_4 проживає спільно із бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про встановлення фактів від 02.09.2024 року. Також із вказаного акту вбачається, що ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука протягом п`яти років проживає разом з бабусею. ОСОБА_1 піклується про фізичний та розумовий розвиток онуки, забезпечує необхідними засобами, створює належні умови для проживання дитини.

Згідно витягу №502/09-24/1 від 18.09.2024 року про зареєстрованих у житловому будинку, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Згідно довідки характеристики №123/01-01/07 від 18.09.2024 скарг на ОСОБА_1 в Кременецьку міську раду не надходило. До адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до характеристики Кременецької ЗОШ №4 ОСОБА_4 навчається в школі з 01 вересня 2022 року. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Дівчинку виховує бабуся - ОСОБА_1 .. Вона відповідально ставиться до навчання та виховання онуки. Удома створені всі необхідні житлово-побутові умови для розвитку дитини. Бабуся підтримує зв`язок зі школою, з учителькою, відвідує батьківські збори, шкільні заходи. Батьки не проявляють особливого інтересу до успіхів і невдач дитини. Дівчинка в розмовах згадує лише бабусю.

Згідно висновку органу опіки та піклування Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 31.10.2024 №2103, орган опіки і піклування Кременецької міської раді вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно долучених квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 у лютому 2022 році, у квітні 2022 року, у червні 2022 року, у січні 2023 року, у лютому 2024 року, у березні 2024 року, у травні 2024 року, у липні 2024 року, у жовтні 2024 року перераховувалися кошти від ОСОБА_7 , яка є мамою відповідача ОСОБА_2 та відповідно бабусею дитини, що сторони не заперечували.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивач є племінницею її чоловіка. ОСОБА_5 проживає разом з бабусею ОСОБА_1 їй невідомо чи батьки беруть участь у виховані дитини, чи з нею спілкуються і чи піклуються про неї. Вона не чула, щоб позивач кричала до дитини. Вона доглядає за нею, в школу веде і забирає. Позичала в неї гроші для дитини.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача. ОСОБА_5 виховує бабуся ОСОБА_1 , проводить її до школи та забирає. Дитина 2 рази лежала в лікарні, з нею була бабуся. Вихованням дитини займається позивач, утримує її. Батька дитини не бачила цього року, а маму бачила. Їй не відомо чому дитина проживає з бабусею.

Малолітня дитина ОСОБА_4 в присутності представника служби у справах дітей ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що бабуся допомагає вчити їй вірші, батьки ні. Батьки п`ють, курять, вони її вигнали. В бабусі має свою кімнату. Бабуся купляє їй іграшки.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.».

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2023 року рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак відповідачі мали можливість та час, щоб змінити ставлення до виховання дочки, однак жодних заходів для налагодження відносин з дитиною, встановлення психоемоційного зв`язку та виконання своїх батьківських обов`язків відповідачі не вживали. Не вчиняли таких дій відповідачі і після звернення позивача з даним позовом до суду. При цьому саме по собі заперечення проти позову та зазначення, що відповідачі мають намір зблизитись з дитиною та спілкуватися з нею, без надання доказів вжиття для цього конкретних заходів, не свідчить про дійсність та реальність таких намірів відповідачів.

Суду не надані докази того, що позивач перешкоджає відповідачам у реалізації їх батьківських прав по відношенню до дитини, та що невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків зумовлене незалежними від їх волі обставинами.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дитини, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Суд вважає, що відповідачі належно не проявляють батьківської турботи та любові по відношенню до своєї дитини ОСОБА_4 , не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкуються з дитиною, зокрема, в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не займаються її навчанням, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, особисто не надають матеріальної допомоги та фінансово не утримують свою дитину, після попередження, винесененого рішенням Кременецького районного суду на шлях виправлення не стали.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_4 , а тому позов є обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідачів можливості за їх бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини.

Також, в силу приписів частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, що позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу вимог статті 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В матеріалах справи відсутні відомості про доходи та працевлаштування відповідачів, однак вони є працездатного віку, за їх твердженням вони працюють, також відсутні відомості про незадовільний стан їх здоров`я.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на особистий банківський рахунок малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі по 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів їх заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується вимог позивача про встановлення опіки над малолітньою дитиною, то суд зазначає наступне.

Службою у справах дітей Кременецької міської ради надано суду лише висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітньої дитини. Подання про призначення опікуном ОСОБА_1 до суду не подано.

Таким чином, з огляду на те, що у суду відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення позивача опікуном дитини, а вирішення питань, які стосуються встановлення опіки є дискреційними повноваженнями органу опіки та піклування, в задоволенні позову в частині призначення позивача опікуном дитини необхідно відмовити, встановивши над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку та передавши її на опікування органу опіки та піклування Кременецької міської ради.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд наголошує таке.

Позивач просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: ордер на надання правової допомоги серії ВО №108839, розрахунок суми гонорару, договір про надання правової допомоги від 01 жовтня 2024.

Зважаючи на ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги, враховуючи принцип співмірності, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що на користь позивачки з відповідачів слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - залишити без задоволення.

Передати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Кременецької міської ради .

Стягувати з ОСОБА_2 на особистий банківський рахунок малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на особистий банківський рахунок малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати законних представників дитини відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок та понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 2500 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок та понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 2500 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Служба у справах дітей Кременецької міської ради, , місцезнаходження: м.Кременець вул.Словацького,6 Тернопільської області.

Повний текст рішення складений 23 грудня 2024 року.

Головуючий: