Справа № 578/924/24
провадження №2/578/303/24
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

24 грудня 2024 року селище Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення коштів у розмірі понесених витрат у сумі 304 600,00 грн,

установив:

18.09.2024 позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі понесених витрат у сумі 304 600,00 грн; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 14.02.2023 о 01 год 30 хв водій ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), керуючи автомобілем «RENAULT duster», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою по вул. Слов`янська в смт Краснопілля Сумської області, неподалік будинку № 71, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, де допустив зіткнення із перешкодою у вигляді дерева. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув на місці пригоди, а пасажирка цього ж автомобіля - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні, де від ІНФОРМАЦІЯ_5 померла. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_4 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується витягом з реєстру досудових розслідувань. 03.03.2023 ОСОБА_5 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_3 в сумі 23400 грн та 30.05.2023 - із заявою про відшкодування витрат на придбання надгробного пам`ятника у розмірі 40000 грн. Також 03.03.2023 ОСОБА_6 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної смертю доньки ОСОБА_3 , на утримання як непрацездатна особа у розмірі 80 400 грн. Крім цього 16.03.2023 ОСОБА_7 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної смертю дружини ОСОБА_3 у розмірі 80 400 грн та 16.03.2023 ОСОБА_8 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_3 на його утримання у розмірі 80400 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам. Також МТСБУ 24.03.2023 здійснило виплату ОСОБА_5 витрат, пов`язаних із похованням ОСОБА_3 , у розмірі 23400 грн та 05.06.2023 відшкодувало витрати на придбання надгробного пам`ятника у розмірі 40000 грн. Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини володільця транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та звернулось до суду з даним позовом про відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 24.09.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

01.10.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 07.10.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31.10.2024, яке у подальшому відкладалось до 02.12.2024.

Ухвалою суду від 02.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судові засідання жодного разу не прибув, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, а також шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України.

Представник позивача у судове засідання не прибула, відповідно до поданої заяви від 08.10.2024 просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце її розгляду, не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача у поданій до суду заяві вказала, що не заперечує за наявності підстав проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, його неявку та неподання відзиву на позов, а також з урахуванням позиції позивача, судом на підставі статей 280-281 ЦПК України у судовому засіданні 24.12.2024постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року близько 01 год 30 хв по вул. Слов`янській неподалік будинку 71 у смт Краснопіллі Сумського району Сумської області відбулася ДТП за участі водія автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 (попередньо ОСОБА_9 ), який не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини з послідуючим наїздом на дерево.

В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, а пасажирка цього ж автомобіля - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в реанімаційному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні. Також отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючої травми правого ока ОСОБА_1 , з якими був госпіталізований до офтальмологічного відділення Сумської обласної клінічної лікарні.

За результатом токсикологічного дослідження у крові водія ОСОБА_1 виявлено ознаки етанолу.

У ході проведення досудового слідства, факту присутності непереборної сили або умислу та втручання в керування автомобілем пасажирів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у заподіянні собі шкоди «суїцид» - не встановлено.

Дані обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000032 від 14.02.2023; повідомленням Слідчого управління ГУНП в Сумській області Національної поліції України № 117/24/8-2023 від 08.03.2023; свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданим 27.02.2023, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 № 85 від 21.02.2023, довідкою № 85 від 21.02.2023 про причину смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається із довідки № 169601 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області 02.10.2023, ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1, 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до заяви від 03.03.2023 непрацездатна мати загиблої ОСОБА_3 . ОСОБА_6 звернулась до МТСБУ із заявою, у якій відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила здійснити їй відшкодування шкоди, заподіяної у результаті ДТП, що сталась 14.02.2023 близько 01-30 год у смт Краснопіллі за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин непрацездатної ОСОБА_6 та загиблої ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 (після укладення шлюбу 26.07.2007 - ОСОБА_3 ) ВП № 437017 від 18.08.1986, копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 29.08.2019.

На підставі наказу МТСБУ № 3/5359 від 23.03.2023 ОСОБА_6 виплачено 80400,00 грн у якості відшкодування шкоди по втраті годувальника, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди (платіжна інструкція № 824764 від 24.03.2023).

Відповідно до заяви від 16.03.2023 чоловік загиблої ОСОБА_3 . ОСОБА_7 звернувся до МТСБУ із заявою, у якій відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив здійснити йому відшкодування шкоди, заподіяної у результаті ДТП, що сталась 14.02.2023 близько 01-30 год у смт Краснопіллі за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_7 та загиблої ОСОБА_3 підтверджується копією паспорта ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 , виданого 22.09.1995 Московським РВХМУУМВС України у Харківській області.

На підставі наказу МТСБУ № 3/5536 від 30.03.2023 ОСОБА_7 виплачено 80400,00 грн у якості відшкодування шкоди по втраті годувальника, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди (платіжна інструкція № 824980 від 30.03.2023).

Відповідно до заяви від 16.03.2023 неповнолітній син загиблої ОСОБА_3 . ОСОБА_8 звернувся до МТСБУ із заявою, у якій відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив здійснити йому відшкодування шкоди, заподіяної у результаті ДТП, що сталась 14.02.2023 близько 01-30 год у смт Краснопіллі за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин неповнолітнього ОСОБА_8 та загиблої ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 18.10.2013.

На підставі наказу МТСБУ № 3/5538 від 30.03.2023 ОСОБА_8 виплачено 80400,00 грн у якості відшкодування шкоди по втраті годувальника, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди (платіжна інструкція № 824979 від 30.03.2023).

Відповідно до заяв від 03.03.2023 та 30.05.2023 ОСОБА_5 звернулась до МТСБУ із заявами, у яких відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила здійснити їй відшкодування шкоди, заподіяної у результаті ДТП, що сталась 14.02.2023 близько 01-30 год у смт Краснопіллі за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме - відшкодування витрат на поховання та на придбання надгробного пам`ятника.

Факт понесення зазначених вище витрат підтверджується копією накладної № 40 від 27.05.2023, квитанції до прибуткового касового ордера № 40 від 27.05.2023 на суму 40000,00 грн, копією накладної № 18 від 22.02.2023, квитанції до прибуткового касового ордера № 18 від 22.022023 на суму 23400,00 грн.

На підставі наказів МТСБУ № 3/5356 від 23.03.2023, № 3/10048 від 05.06.2023 ОСОБА_5 виплачено 63400,00 грн у якості відшкодування витрат на поховання загиблої внаслідок ДТВ ОСОБА_3 , у тому числі на придбання та встановлення надгробного пам`ятника (платіжні інструкції № 824763 від 24.03.2023 та № 971734 від 05.06.2023).

У матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як зазначено у позові, ОСОБА_1 такого договору не мав, у зв`язку з чим саме МТСБУ здійснило вказані вище відшкодування громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Згідно пункту 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Як встановлено у ході розгляду справи, 14.02.2023 сталась ДТП за участі транспортного засобу під керуванням відповідача ОСОБА_1 , який на момент ДТП не мав чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 22.1 статті 22 вказаного Закону передбачає, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 27 цього ж Закону передбачений порядок відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого.

Так страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плаї у місячному розмірі, встановлених законодавством па день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

У відповідності до положень частини першої статті 1200 Цивільного кодексу України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зокрема, шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

За змістом частини першої статті 1201 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Враховуючи зазначені вище положення законодавства, позивач після звернення до нього матері, чоловіка та неповнолітнього сина загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 , яка понесла витрати на поховання та виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника загиблій, здійснив вказаним особам відповідні виплати, оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП не була застрахована, що повністю підтверджується наданими позивачем доказами.

Відповідно до положень частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що узгоджується з нормами статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином з огляду на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентних виплат за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило відповідні виплати потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також відшкодувало ОСОБА_5 витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_3 , загиблій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, що не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і останній в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, будь-яких заперечень щодо суми страхового відшкодування та її виплати суду не надав, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача у порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у загальному розмірі 304600,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 569/4753/23 про те, що у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості.

Таким чином суд вважає за можливе ухвалити рішення у даній справі на підставі наявних у справі доказів як таких, що у повній мірі підтверджують правомірність та обґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів, не спростував обґрунтованості заявленого позову, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову позивачеві за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 4569,00 грн.

На підставі викладеного статтями 12, 13, 78-81, 141, 247, 263-265, 268, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі понесених витрат у сумі 304 600,00 грн, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, код ЄДРПОУ 4 600,00 грн понесених витрат; 4569,00 грн витат по сплаті судового збору.

Видати виконавчий лист після набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ю.О. Зеря