Справа № 643/4206/24
Провадження № 2/643/2533/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 122 535,55 грн та судовий збір в розмірі 980,29 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.12.2023 по вул. Ярослава Мудрого, 7 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Renault» держаний номений знакр НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова по справі №953/12421/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Між ОСОБА_3 та СК «КРЕДО» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ЕР/217289790, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1 . До переліку страхових випадків за договором входить ДТП. Відповідно до умов указаного договору страхування СК «КРЕДО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

19.12.2023 власник автомобіля «Renault» держаний номер НОМЕР_2 повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до звіту №3013443/2024 від 07.01.2024 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 без урахування величини втрати товарної вартості складає 272 741,37 грн.

03.04.2024 СК «КРЕДО» відповідно до акту №3013443-1 перерахувала на рахунок позивача страхове відшкодування у сумі 147 005,82 грн в межах ліміту відшкодування.

Відповідачем було сплачено франшизу у сумі 3200,00 грн. Різниця між фактичною шкодою та страховим відшкодуванням становить 272 741,37 147 005,82 3200,00 = 122 535,55 грн.

Посилаючись на Закон України «Про страхування», ст. 980, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Постанову Палати Верховного суду у справі №775/18006/16-ц від 04.07.2018, вважає, що різницю між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування позивачу зобов`язаний сплатити відповідач.

01.07.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача посилається на те, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2024 за фактом порушення 16.12.2023 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено відповідне покарання.

У подальшому ТДВ СК «КРЕДО» перерахувало грошові кошти у сумі 147 005,82 грн, а також відповідачем сплачена франшиза позивачу у розмірі 3200,00 грн. У період з грудня 2023 року по травень 2024 року позивач відремонтував власний автомобіль «Renault» держаний номер НОМЕР_2 . Даний факт зафіксовано особисто позивачем та відповідні фото-, відео матеріали надані суду.

Оскільки автомобіль фактично відремонтований, розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість витрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів та проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт і того, що вони понесені саме ним, позивач суду не надав. З долученого до позовної заяви звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_4 , вбачаються лише можливі витрати позивача, а не фактичні та реальні витрати понесені для відновлення автомобіля.

12.09.2024 від представник позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона зазначає, що категорично не погоджується з твердженнями відповідача, вважає, що права позивача були порушені внаслідок дій відповідача шляхом пошкодження автомобіля «Renault». Позивач був вимушений ремонтувати автомобіль за власні кошти. Враховуючи обмеженість фінансових ресурсів, автомобіль не було відремонтовано до належного стану, що створює додаткові ризики для безпеки позивача та членів його родини. Хоча позивач і не ставить за мету стягнути моральну шкоду, однак тривала експлуатація пошкодженого автомобіля створює постійний стрес для нього та його родини. Відзив відповідача ґрунтується на неповних даних, оскільки не враховує фактичний стан автомобіля після ремонту та подальші ризики для позивача, тому просить вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді 01.05.2024 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судовому засідання підтримала позов та просила його задовольнити, зазначила, що страхова виплатила кошти в межах страхового платежу. На тепер автомобіль відремонтований частково. Просила стягнути невиплачену майнову шкоду в сумі 122 535,55 грн, які дозволять завершити ремонт автомобіля.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що позов відповідач не визнає в повному обсязі, автомобіль позивача був відремонтований, фактичні витрати позивачем не підтверджені. Звіт містить можливі витрати, фактичні витрати повинні бути підтверджені, витрати відшкодовані страховою компанією.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні докази, показання свідка, встановив таке.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 у справі №953/12421/23, яка набрала законної сили 09.01.2024, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.5). Судом встановлено, що ОСОБА_3 16.12.2023 о 09:11 по вул. Ярослава Мудрого, 7 у м. Харкові, керуючи транспортним засобом «Мitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю марки «Renoult» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення.

Відповідно до копії заяви від 19.12.2023 ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «КРЕДО» із заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди 16.12.2023 (а.с.6-7).

ТДВ СК «КРЕДО» виплатило згідно з актом №3013443-1 ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 147 005,82 грн (а.с.7 зворот) та позивачу ОСОБА_2 сплачено відповідачем франшизу у сумі 3200,00 грн (а.с.8).

Згідно з ремонтною калькуляцією №3013443 від 07.01.2024 вартість ремонту складає 330 990,79 грн (а.с. 10-13).

Відповідно до звіту №3013443/2024 від 07.01.2024 про оцінку автомобіля «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 , складеного ФОП ОСОБА_4 , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 16.12.2023, без врахування величини втрати товарної вартості складає 272 741,37 грн (а.с.14-18).

Згідно з актом виконаних робіт №А422 від 15.04.2024 AutoService X-Drive загальна вартість робіт по клієнту ОСОБА_5 , автомобіль «Renault Megane Scenic», складає 48 850,00 грн (а.с.65).

Відповідно до рахунку фактури ФОП ОСОБА_6 від 16.01.2024 загальна сума, що підлягає сплаті, складає 140 050,00 грн (а.с.67-68). Доказів сплати зазначених витрат позивачем суду не надано.

Згідно з нарядом-замовленням №А423 AutoService X-Drive загальна вартість ремонту складає 20 250,00 грн (а.с.66).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що позивач її чоловік. Свідок пояснила, що 16.12.2023 чоловік зателефонував та повідомив, що в нього врізалася автівка. Вона з сином виїхала на місце, викликали швидку, поліцію. Саме свідок займалася питаннями, пов`язаними з ДТП. Машину оцінили як тотальний випадок, 270 тис. грн розмір шкоди, 330 тис. грн з роботою. Автомобіль ремонтували за свої кошти, він на ходу, проте багато чого недороблено, зокрема внутрішній пластик, кондиціонер не працює. Намагалися врегулювати спір до суду, проте не домовилися про суму. Зробити ремонт автомобіля відповідач не пропонував.

Суд не приймає як доказ відеозапис автомобіля «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 та фотознімки, оскільки не може оцінити з відео та фотознімків ступінь відремонтованості транспортного засобу та суму коштів, необхідну для його відновлення (а.с.44, 45-47, 69-78).

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.12.2023, завдано з вини відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

З наданого позивачем звіту №3013443/2024 від 07.01.2024 вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 , станом на момент його пошкодження склала 330 990,79 грн, а розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на момент його пошкодження, дорівнює його ринковій вартості до ДТП, та становить 272 741,37 грн.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року по справі №125/1216/20.

При цьому, з наданого суду звіту неможливо встановити вартість автомобіля «Renault Megane Scenic» держаний номер НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди, а тому встановити розмір, який підлягає відшкодуванню позивачу, суд не може.

Клопотань про призначення експертизи для з`ясування вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП сторони не заявляли.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено право на отримання відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі ринкової вартості його автомобіля «Renault Megane Scenic» до пригоди, яка дорівнює 272 741,37 грн, та яку вважав за потрібне відшкодувати в повному обсязі. При цьому позивач автомобіль відремонтував та користується ним, тобто залишив собі та просив повернути його повну вартість, не заявив про готовність віддати залишки автомобіля відповідачу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення суду складено 23 грудня 2024 року.

Суддя О. М. Тимош