Єдиний унікальний № 371/1483/24
Номер провадження № 2/371/703/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Петренко В.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання; третя особа: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2011 році рішенням Миронівського районного суду Київської області розірвано. З 02.09.2024 року згідно наказу №098 від 30.08.2024 року ОСОБА_3 зарахований до Відокремленого структурного підрозділу «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету» на третій курс денної форми навчання за державним замовленням зі спеціальності «Автомобільний транспорт». Строк закінчення навчання 30.06.2026 року. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 02.09.2024 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2026 року.

Ухвалою суду від 10.10.2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін.

У встановлений судом строк, відповідач на адресу суду подав відзив з додатками (а.с. 19-29), який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач вказав, що позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи, 21.05.2016 року одружився з ОСОБА_4 , від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має батьків пенсійного віку. У зв`язку з необхідністю матеріального забезпечення як своєї сім`ї та підтримки батьків похилого віку, маючи погіршений стан свого здоров`я вимушений працевлаштуватись та отримує заробітну плату в середньому 12 123, 3 грн на місяць. Зазначив, що не знімає з себе відповідальності щодо матеріального утримання сина, та за можливості надає йому таку допомогу під час особистого спілкування. Враховуючи його майновий стан, те, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві, просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 02.09.2024 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2026 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Просив відмовити в задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/4 засідання частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 02.09.2024 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2026 року.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.2005 року (а.с. 5).

Згідно довідки №624 від 17.09.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зарахований до Відокремленого структурного підрозділу «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету» на ІІІ курс денної форми навчання за державним замовленням зі спеціальності «Автомобільний транспорт» з 02.09.2024 року згідно наказу №098 від 30.08.2024 року. Дата закінчення навчального закладу 30.06.2026 року (а.с. 4).

ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , має наступний склад сім`ї: дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №1843 від 01.10.2024 року (а.с. 7).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Звертаючись до суду з вищевказаними вимогами, позивач зазначає, що дитина навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, крім того вважає, що відповідач може надавати дитині необхідну допомогу, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають: той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання; безпосередньо дочка, син, які продовжують навчання.

З наявних в матеріалах справи: довідки №1843 від 01.10.2024 року, Витягу з реєстру територіальної громади від 09.10.2024 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 (а.с. 7), тому враховуючи вимоги статті 199 СК України, позивач ОСОБА_1 , як мати ОСОБА_3 , з якою зареєстрований та проживає останній, має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочку, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом вищенаведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 490/4522/16-ц.

Такий правовий висновок міститься і в постанові КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19).

Як встановлено та зазначено вище, ОСОБА_3 , досяг повноліття, є студентом ІІІ курсу денної форми навчання. Дата закінчення навчального закладу 30.06.2026 року (а.с. 4), а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання.

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/20347/20.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

До того ж, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц, провадження № 61-46794св18.

З відзиву на позовну заяву поданого відповідачем та доданих до нього доказів на підтвердження викладених обґрунтувань судом встановлено, що 21.05.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 24).

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 23).

Згідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 12.03.2018 року, ОСОБА_2 має 2 грп інвалідності (інвалід армії) (а.с. 21).

ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою виданою Росавським старостинським округом №16 від 25.10.2024 року (а.с. 22).

ОСОБА_2 працює у СТОВ «Агросвіт» з 04.01.2022 року. Загальна сума доходу за період з жовтень 2023 року по вересень 2024 року становить 145 477, 67 гривень, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 25).

Аналізуючи надані з боку відповідача докази, суд приходить до наступного.

Стосовно посилань відповідача, що на його утриманні перебуває його нова сім`я, малолітня дитина та непрацездатні батьки, не може розцінюватись як неможливість утримувати свого повнолітнього сина, оскільки належних доказів свого скрутного матеріального становища відповідачем не надано. Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що така матеріальна допомога з боку відповідача надавалась.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ч. 4 ст. 12 ЦПК України ).

Однак, варто зазначити наступне, що зміна сімейного стану, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До того ж, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц, провадження № 61-46794св18.

Суд звертає увагу на те, що надання повнолітнім дітям матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідач працює, отримує регулярний дохід, що підтверджується доданою з боку відповідача довідкою про доходи від 28.10.2024 року за №242, виданої генеральним директором СТОВ «Агросвіт». За період з жовтень 2023 року по вересень 2024 року загальна сума доходу становить 145 477, 67 гривень.

Тому, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та виходячи при цьому із принципу розумності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, вважає, що сторони перебувають в рівних умовах щодо утримання їх повнолітнього сина, повинні надавати допомогу дитині, і, беручи до уваги, що син сторін навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, окрім навчання, існують побутові витрати, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт, придбання канцтоварів та іншого необхідного для навального процесу, дійшов висновку щодо можливого стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, та буде співмірним з майновим станом сторін.

Враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та батька, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2024 року, і до закінчення навчання 30.06.2026 року, але не пізніш ніж до досягнення сина двадцяти трьох років.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, а остання була звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1 211, 20 гривень, розмір ставки яких діяв на час звернення до суду.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265,279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання; третя особа: ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2024 року, і до закінчення навчання 30.06.2026 року але не пізніш ніж до досягнення дитини двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс судового рішення виготовлений 20.12.2024 року.

Суддя М. О. Кириленко