Справа № 301/1597/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Кинів Д.Л., позивача за основним позовом - відповідача за зустрічним ОСОБА_1 , представника позивача за основним позовом-відповідача за зустрічним ОСОБА_2 , відповідачки за основним позовом позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що 14 лютого 2015 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №16. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, спільне подружнє життя між ними не складається, вони втратили один до одного почуття поваги і любові, та є людьми різних характерів і поглядів на життя. Внаслідок чого він разом з донькою проживають окремо від відповідачки.

В сім`ї часто виникають непорозуміння, сварки, оскільки відповідачка не бажає та не може приділяти належну увагу обом дітям, приділяє більше уваги меншому сину, якому ще не виповнилося і двох років. Старша донечка від цього страждає. Тривалий час не можемо дійти взаємної згоди щодо місця проживання спільного проживання дітей.

У січні 2023 року відповідачка забрала речі і переїхала проживати до батьківського будинку за АДРЕСА_1 , де проживає до теперішнього часу. Деякий час вона приходила до доньки Амелії, але надалі її відвідування стали рідше, а близько року, взагалі не приходить. Він повідомив дружину, що буду звертатися з позовом до суду для вирішення питання про визначення місця проживання доньки разом зі ним, але відповідачка заперечувала проти вирішення цього спору судом, і заявила, що донька теж буде жити з нею. Однак проживання доньки з матір`ю суперечить інтересам дитини. Так як він самостійно займається вихованням та утриманням доньки та бере участь у її вихованні та утриманні. Працевлаштований. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю з 2015 року.

Відповідачка проживає у своєї матері за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що він проводить із донькою більше часу ніж мати і їй подобається жити разом з ним. Водночас виявляє до неї більшу увагу і турботу ніж мати, тому проживання дитини з батьком в оточенні інших рідних для неї людей у цьому випадку забезпечує дитині розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі у колі друзів, до яких дитина звикла. За цей час позивачка не брала участі ні у вихованні, ні у матеріальному утриманні дитини, в зв`язку з чим проситьшлюб, між ним та ОСОБА_3 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №16 розірвати. Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою, АДРЕСА_2 та залишивши малолітню на його самостійному вихованні та утриманні.

Відповідач за основним позовом- позивач за зустрічним ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, свої позовні вимоги мотивує тим, що14 лютого 2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №16.

Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, спільне подружнє життя між ними не склалося. В сім`ї часто виникають непорозуміння, сварки. Тривалий час вони не можуть дійти взаємної згоди щодо методів виховання дітей та їх місця проживання, оскільки у січні 2023 року вона забрала речі і переїхала проживати до батьківського будинку за адресою АДРЕСА_1 , де проживає до теперішнього часу з сином ОСОБА_6 , що стверджується актом обстеження факту проживання, від 06.06. 2024 року. Старша донька ОСОБА_7 вирішила залишитися проживати з батьком, на її прохання переїхати зі нею не реагувала, стверджуючи, що їй краще залишитися з батьком.

Батько дітей неодноразово попереджав, що буде звертатися з позовом до суду для вирішення питання про визначення місця проживання доньки разом зі ним.

Однак вона вважає, що проживання доньки з батьком буде суперечити інтересам дитини, так обидві дитини мають проживати з матір`ю, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати . Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 та залишивши малолітню на її самостійному вихованні та утриманні. Визначити місце проживання малолітної дитиний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 та залишивши малолітню на її самостійному вихованні та утриманні.

Позивач за основним позовом він же відповідач за зустрічним ОСОБА_1 в судовому засіданні основні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з підстав, що викладені в основному позові. Зустрічні позовні вимоги визнав частково так як заперечує щодо визначення місця проживання дочки Амелії разом з матір`ю.

Представник позивача за основним позовом він же представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні основні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнала частково, заперечувала щодо задоволення зустрічного позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини Амелії разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідачка за основним позовом, вона ж позивачка за зустрічним ОСОБА_3 в судовому засіданні зустрічний позов підтримала, основний визнала частково так як не визнає позовні вимоги щодо визначення місця проживання її дочки Амелії разом з ОСОБА_1 .

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Виконавчого комітету Іршавської міської радим в судове засідання не з`явився подав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність їхнього представника. Разом з тим на виконання ухвали Іршавського районного суду від 20.05.2024 року повідомлено суд, що службою у справах дітей Іршавської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обстеження з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 проживає разом з дочкою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання. Також повідомляємо, що мати дитини, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_3 , на момент обстеження знаходилась вдома, складено відповідний акт обстеження умов проживання. Працівники служби поспілкувалися з гр. ОСОБА_3 та з`ясували, що мати не має можливості на даний час утримувати дитину, тому надала письмову згоду щодо проживання дочки разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . З малолітньою Чубирко Амелією працівниками служби було проведено бесіду, в ході якої з`ясовано, що дитина любить обох батьків, але виявляє більшу прихильність до тата, тому бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, що були надані сторонами, суд дійшов, що основний позов слід задовольнити повністю, а зустрічні позовні вимоги частково з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 14 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №16 ( а.с.21). Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Спільне життя сторін не склалося, оскільки, як було встановлено судом, вони мають різні характери та погляди на життя, в результаті чого, між ними втрачено взаєморозуміння. З січня 2023 року ОСОБА_3 проживає окремо за адресою АДРЕСА_1 , де проживає до теперішнього часу з сином ОСОБА_6 , не працює, самостійного доходу не має, що стверджується актом обстеження факту проживання, від 06.06. 2024 року (а.с.61), не бажає проживати разом з ОСОБА_1 , шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час шлюб існує тільки формально, а сторони дійшли висновку, що їхню сім`ю зберегти неможливо й наміру такого не мають.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони настоювати на розірванні шлюбу є вагомими, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з своєю дочкою Амелією за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 17.05.2024 року (а.с.39), самостійно займається вихованням та утриманням доньки та бере участь у її вихованні та утриманні. Працевлаштований. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю з 2015 року (а.с.43-49).

Згідно характеристики Іршавської міської ради від 16.05. 2024 року ОСОБА_1 характеризується позитивно, самостійно виховує дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є головою волонтерської організації «Мрія» (а.с.40).

Крім цього, батько дівчинки бере активну участь у житті дитини та класу, де дівчинка навчається, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, турбується про всебічний розвиток дитини, що стверджується характеристикою ОСОБА_4 з Іршавського ліцею №1 (а.с.41).

На виконання ухвали Іршавського районного суду від 20.05.2024 року службою у справах дітей Іршавської міської ради надано інформацію, що службою у справах дітей Іршавської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обстеження з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 проживає разом з дочкою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання. Мати дитини, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_3 , на момент обстеження знаходилась вдома, складено відповідний акт обстеження умов проживання. З малолітньою Чубирко Амелією працівниками служби було проведено бесіду, в ході якої з`ясовано, що дитина любить обох батьків, але виявляє більшу прихильність до тата, тому бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи всі наявні докази, що долучені до матеріалів справи, та те, що позивач за основним позовом ОСОБА_1 вже тривалий час проживає окремо від відповідачки разом із дочкою, де для малолітньої ОСОБА_4 створені всі належні умови для розвитку, батько дитини, доглядає за нею, забезпечує всім необхідним, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріально забезпечений та бажає виховувати дочку, дочка також бажає проживати разом з ним, а також те, що ОСОБА_3 проживає окремо з сином ОСОБА_5 , самостійного заробітку не має, більше переймається доглядом за сином, суд приходить до висновку, що основні позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а зустрічні до часткового в частині задоволення вимог щодо розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання малолітної дитиний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 , залишивши малолітнього на її самостійному вихованні та утриманні.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.2, 7-9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі -СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтями 141,150,153,155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 716/591/19.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте, найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дітей, а не стосунків батьків, виконання сторонами своїх батьківських обов`язків, віку дітей, їх прихильності до кожного з батьків, можливості батьків щодо створення найкращих умов для виховання, суд, за встановлених обставин, вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою, АДРЕСА_2 та залишивши малолітню на його самостійному вихованні та утриманні. Визначити місце проживання малолітної дитиний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 та залишивши малолітню на її самостійному вихованні та утриманні.

Керуючись ст.ст .4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112, 141СК України суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №16 розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою, АДРЕСА_2 та залишивши малолітню на його самостійному вихованні та утриманні.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Іршавської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітної дитиний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 та залишивши малолітню на її самостійному вихованні та утриманні.

В частині позовних вимог щодовизначення місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресю АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: І.А. Даруда