Провадження № 2/686/151/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що в липні 2023 р., вона побачила документи в мобільному додатку «ДІЯ» про здійснення примусового виконання виконавчого напису №30634 виданого Приватним нотаріусом Бригідою В.О. від 23.09.2021 р.

Згідно інформації з АСВП по виконавчому провадженню № 67504277 не виявлено ні сканованої копії виконавчого напису № 30634 від 23.09.2021 р., ні заяви Стягувача про відкриття виконавчого провадження, ні Кредитного договору на підставі якого було вчинено згаданий виконавчий напис.

У відповіді на адвокатський запит вих. 26/23 від 27.07.2023 р., Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. зазначив, що відповідно до положень глави XVII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, він здійснює заміщення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В., зокрема і у Виконавчому провадженні № 67504277, а запитуваних документів (Виконавчого напису та Кредитного договору) не отримував, здійснював виконавчу діяльність згідно матеріалів Автоматизованої системи виконавчого провадження.

У відповіді на адвокатський запит ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» зазначили, що строк дії кредитного договору закінчився, обов`язки Компанії як кредитодавця щодо надання інформації до укладення договору та протягом строку його дії, встановлені чинним законодавством, є виконаними.

Згідно наявної у позивача копії Договору позики від 14.12.2019 р. (яка не підписана жодною із сторін вказано, що Позичальником є ОСОБА_2 , а Кредитодавець ТОВ «УКРПОЗИКА» (Колишня назва ТОВ «ФК «ДІНЕРО»).?

Згідно умов Договору позики, ТОВ «УКРПОЗИКА» надає Позичальнику позику в розмірі 5000 грн. Там же вказано, що Дата виплати за цим договором - 13.01.2020, тобто вкладений він на 30 днів.

23.09.2021 р. Приватним нотаріусом Бригідою В.О. було видано Виконавчий Напис про звернення стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики № UP7346574 від 14.12.2019 р. у розмірі 10149,00 грн. Періоди, за які стягується заборгованість їм не відомі.

Вважають виконавчий напис від 23.09.2021 р. видано неправомірно, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

В першу чергу, вищевказаний Договір позики № UP7346574 від 14.12.2019 р. не підписаний жодною стороною. З огляду на положення Цивільного кодексу України, відсутність письмової згоди із аналогами власноручних підписів сторін на використання електронного цифрового або будь-якого іншого підпису вказує на недотримання ТОВ ТОВ «УКРПОЗИКА» письмової форми, яка є обов`язковою для таких правочинів. Тому, за відсутності підписів Сторін, вищевказаний Договір позики від 14.12.2019 р. є неукладеним.

По-друге, згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюєтся Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції чинній на час видачі виконавчого напису) документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 рої справі № 826/20084/14. залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал Договору Позики; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення, тобто 22.02.2017 р.

Отже, редакція Порядку від 22.02.2017 р. (коли Постановою суду скасовано такі зміни) надавала право щодо видачі виконавчих написів тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату коштів.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена?нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання Стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.09.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Оскільки, нібито, «укладений» між ТОВ «УКРПОЗИКА» та Позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то будь-яких підстав у нотаріуса щодо видачі Виконавчого напису не було, так як подані документи не відповідали Переліку документів, які б підтверджували безспірне списання.

Крім наведеного, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису Стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Будь-яких доказів надсилання вимоги зі сторони Кредитора на її адресу немає, жодних вимог вона не отримувала, що ще раз вказує на незаконність вчинення даного виконавчого напису.

Окрім того, за відсутності засвідченої Банківської виписки з особового рахунку боржника нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною та він мав би відмовити TOB «УКРПОЗИКА» у вчиненні виконавчого напису. Тому, дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису № 30634 від 23.09.2021р. вважають неправомірними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України.

З огляду на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» звернулись до нотаріуса про вчинення виконавчого напису з документами, які прямо не свідчать про безспірність заборгованості згідно Переліку, а виконавчий напис по формі і змісту не відповідає Закону, будь-яких правових підстав для видачі виконавчого напису нотаріусом не було. А тому дії як Приватного нотаріуса Бригіди В.О. так і ТОВ Фінансова компанія «Дінеро» є неправомірними.

Щодо необхідності повернення безпідставно набутих коштів, позивач зазначила, що на примусовому виконанні в Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. (якого заміщує ОСОБА_3 ) знаходиться оскаржуваний виконавчий напис. З часу відкриття провадження по даний час приватними виконавцями проводилось примусове стягнення коштів із заробітної плати позивача, яка на той час працювала в ТОВ «ВОСТОРГ» (Код ЄДРПОУ: 32437180). Відповідно до довідки ТОВ «ВОСТОРГ» № 2 від 20.07.2022 в межах виконавчого провадження № 67504277 з ОСОБА_2 було стягнуто загалом 3432, 51 грн. із її заробітної плати.

05.07.2023 року з карткового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 (АТ Райффайзен Банк) в рамках примусового виконання незаконного на їх думку виконавчого напису № 30634 від 23.09.2021 р. було примусово списано 5000,29 грн.

Отже, загальна сума безпідставно стягнутих з позивача коштів становить 8432,80 грн., а оскільки вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то стягнуті з позивача кошти є безпідставно набутими та підлягають стягненню з Відповідача.

З врахуванням наведеного, позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2021р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №30634 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на користь ОСОБА_2 8 432, 80 грн. безпідставно набутих коштів; судові витрати покласти на Відповідача.

Ухвалою суду від 04.04.2024 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 від частини позовних вимог про стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на користь позивача 986,38грн., а провадження в справі в цій частині закрито.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду також пояснив, що за відсутності у них на момент подання позовної заяви оспорюваного виконавчого напису, ними в позовній заяві не вірно було зазначено номер та дату кредитного договору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності. Також просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 0грн., шляхом відмови у їх стягнені.

Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представника відповідача, третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.В. було вчинено виконавчий напис №30634 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», заборгованості за кредитним договором №AG0927420 від 07.02.2020 року за період з 08.03.2020р. по 18.08.2021р. в розмірі у розмірі 9499грн., а також 650грн. за вчинення цього виконавчого напису, а всього разом 10149грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 12.11.2021р. було відкрите виконавче провадження №67504277 з примусового виконання виконавчого напису № 30634 від 23.09.2021 року.

Відповідно до довідки ТОВ «ВОСТОРГ» № 2 від 20.07.2022р., згідно постанови № 67504277 від 23.11.2021р. виданої за виконавчим написом №30634 від 23.09.2021 року з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця Попляка В.В. було стягнуто та перераховано загалом 3432, 51 грн..

05.07.2023 року з карткового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 (АТ «Райффайзен Банк Аваль») було примусово списано 5000,29 грн. КМНО ОСОБА_4 з виконання виконавчого документа виконавчий напис №30634 від 23.09.2021 року.

Вказані обставини підтверджуються: виконавчим написом №30634 від 23.09.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.В.; приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 12.11.2021р. ВП № 67504277; копією кредитного договору №AG0927420 від 07.02.2020 року; довідкою ТОВ «ВОСТОРГ» № 2 від 20.07.2022р.; випискою з карткового рахунку ОСОБА_2 в «Райффайзен Банк Аваль».

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87).

Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис № 30634 від 23.09.2021року, яким з позивача звернуто стягнення за кредитним договором № AG 0927420 від 07.02.2020 року, який нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» суду не надано доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № AG 0927420 від 07.02.2020 року. У зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення.

Не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто безспірності заборгованості.

Таким чином, вчиняючи 23.09.2021року виконавчий напис № 30634, приватний нотаріус Бригіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Позивачем та її представником на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження суми коштів, які було отримано відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» в ході примусового виконання приватними виконавцями виконавчого напису № 30634 від 23.09.2021року. А надані позивачем та її представником докази, підтверджують лише факт стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 3432, 51 грн. на користь приватного виконавця Попляка В.В. та списання коштів в сумі 5000,29 грн. з банківського рахунку позивача при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса. Вказані докази достовірно не підтверджують перерахування коштів відповідачу, з врахуванням наявних витрат виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і слід визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.09.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за № 30634, щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у загальному розмірі 9499грн. за кредитним договором № AG 0927420 від 07.02.2020 року та 650 грн. за вчинення виконавчого напису. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити за їх недоведеністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на користь на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1610,40 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.15,16,18, 1212 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.09.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за № 30634, щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у загальному розмірі 9499грн. за кредитним договором № AG 0927420 від 07.02.2020 року та 650 грн. за вчинення виконавчого напису.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» (, адреса: 03035, м.Київ, вул. Сурикова, 3) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1610,40 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» (, адреса: 03035, м.Київ, вул. Сурикова, 3).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса: 02068, м. Київ, проспект Григоренка, 15, прим.3).

Дата складання повного тексту рішення суду 09.04.2024 року.

Суддя: