233 № 233/802/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/Мотивоване/

21 червня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., представниці позивача адвокатки Морозової В. В., представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Берзінь С. Л., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором»,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 08.02.2024 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 96046,72 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн, обґрунтувавши заявлені позовні вимоги таким:

11.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі позикодавець/товариство) та ОСОБА_3 (далі позичальник/відповідачка) уклали Договір про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» (далі - договір), відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті та складає 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього Договору, його додатків та правил.

Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.ч. 6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України.

На виконання умов укладеного Договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000 грн.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

У порушення умов Договору про надання фінансових послуг № 353 від 11.05.2021, Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.01.2024 розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 77234,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 73234,80 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов Договору - 0,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 32748,80 грн, з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; - заборгованість за відсотками - 28748,80 грн; - заборгованість за комісією - 00,00 грн.

11.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником, яким є ОСОБА_4 , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4138767, відповідно до умов якого кредитодавець надає позивальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до положень Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 19400,00 грн, строк кредиту становить 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника, та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація.

Відповідно до умов Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту.?

Укладення договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до положень Договору, Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі Сторони Кредитодавця аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Кредитодавця, та відтиску печатки Кредитодавця, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Кредитодавцю в ІТС, зазначений в цьому Договорі.

Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Договору вважається направленням Кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов Договору.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 19400,00 грн.

Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

У порушення умов Договору про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 63297,92 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 19400,00 грн; - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 43242,00 грн; - заборгованість по пеням і штрафам - 00,00 грн; - нараховані 3% річних - 89,29 грн; - інфляційні втрати - 566,63 грн.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 353 від 11.05.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 353 від 11.05.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3

30.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-12/2021-21, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником, яким є ОСОБА_4 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 413876 від 11.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником, яким є ОСОБА_4 .

Враховуючи положення ст.ст.514,516 ЦК України, позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за: - договором про надання фінансових послуг № 213 від 11.05.2021; - договором про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021.

Загальний розмір заборгованості перед ТОВ «Коллект Центр», що підлягає стягненню з Відповідача станом на день підготовки позову, становить 96046,72 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23400,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 71990,80 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору 0,00 грн; заборгованість по пеням і штрафам - 00,00 грн; нараховані 3% річних - 89,29 грн; інфляційні втрати - 566,63 грн.

Попередня сума судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді становить 3028,00 грн, яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копи платіжного доручення, а також 17000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Сторона відповідачки подала відзив на позов (а.с.87-92), в якому заперечила проти заявлених позовних вимог, пославшись на таке:

1. Щодо факту укладення договорів та отримання грошових коштів.

ОСОБА_4 зазначає, що вона не укладала Договір про надання фінансових послуг від 11.05.2021 № 353 «Стандартний» та Договір про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767 та не отримувала кошти за цими договорами в силу того, що вона є потерпілою від шахрайства з боку невідомої особи, оскільки у березні 2021 р. у неї вкрали мобільний телефон, який прив`язаний до банківських рахунків та до інших сервісів, які ідентифікують її як особу.

Внаслідок цієї втрати невідомі особи шахрайським способом уклали від її імені ці договори, отримали кошти на її банківський рахунок та одразу вивели їх з цього рахунку на інші рахунки, які не належать ОСОБА_4 .

З цього приводу ОСОБА_4 09 березня 2021 р. зверталася із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Відділу поліції № 2 (м. Костянтинівка) Краматорського районного управління поліції.

Пізніше, вже після дати (11.05.2021) укладення оспорюваних кредитних договорів 01.11.2021 той же мобільний телефон був знову вкрадений, з цього приводу ОСОБА_4 також зверталася до поліції (копія постанови про закриття кримінального провадження додається, оригінал - у поліції).

Виходячи з позиції Верховного Суду у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Таким чином, вважає, відсутні підстави для задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» у повному обсязі.

2. Щодо заборгованості за Договором про надання фінансових послуг від 11.05.2021 №353 «Стандартний», відповідачка вважає розрахунок заборгованості по кредиту необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що попре заборону положеннями ч.3 ст.1056-1 ЦК України збільшення кредитодавцем в односторонньому порядку встановленого договором розміру фіксованої процентної ставки ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (правонаступник позивач ТОВ «Коллект Центр») продовжувало нараховувати підвищені проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування, які є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 ЦК України, у непропорційно великій сумі (понад 50% вартості), з чого вбачаються ознаки порушення позивачем справедливості умов договору в розумінні частини 5 пункту 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позовну вимогу позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 28748,80 грн вважає необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена згідно із чинним законодавством, оскільки розмір процентів за користування кредитом був визначений у Договорі 1 у сумі 1280,00 грн за період користування кредитом (за 16 днів).

3. Щодо заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ОСОБА_4 та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767 (надалі також Договір 2).

У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 11.05.2021, який за своєю суттю є договором про споживчий кредит та регламентується Законом України «Про споживче кредитування» (додаток № 1 до Договору 2), зазначено так само, як і в Договорі 2, що сума кредиту складає 19400,00 грн, строк кредитування 30 днів, а розмір процентів за користування кредитом в межах 30 днів 8293,50 грн (і нібито після 30 днів 11058,00 грн).

Згідно з пп.12 п.7-1 Закону України «Про споживче кредитування», розмір процентної ставки, відповідно до якого кредитор здійснює нарахування процентів у порядку, визначеному абзацом п`ятим цього підпункту, може бути зменшений за згодою сторін, але не може бути збільшений.

Таким чином, саме сума 8293,50 грн процентів за користування кредитом в межах 30 днів вказана у паспорті споживчого кредиту, і вона не може бути збільшена.

Тобто, ОСОБА_4 11.05.2021 нібито взяла кредит у сумі 19400,00 грн на строк 30 днів із процентами за користування кредитом у сумі 8293,50 грн.

Однак, позивач, який є фактором та отримав право вимоги за Договором 2 на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал», який в свою чергу отримав право вимоги на підставі договору факторингу від 30.12.2021 № 30-12/2021-21, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», клопоче про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості за кредитом на загальну суму 63297,92 грн, що включає: - заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 19400,00 грн; - заборгованість за процентами 43242,00 грн; - заборгованість по пеням і штрафам 0,00 грн; - нараховані 3% річних 89,29 грн; - інфляційні втрати 566,63 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 вважає такий підрахунок заборгованості по кредиту необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що ТОВ «Авентус Україна» (правонаступник позивач ТОВ «Коллект Центр») продовжувало нараховувати підвищені проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування, які є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 ЦК України, у непропорційно великій сумі (понад 50% вартості), з чого вбачаються ознаки порушення позивачем справедливості умов договору в розумінні частини 5 пункту 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позовну вимогу позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 43242,00 грн вважає необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена згідно із чинним законодавством, оскільки розмір процентів за користування кредитом був визначений у Договорі 2 у сумі 8293,50 грн за період користування кредитом (за 30 днів).

4. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у сумі 17000,00 грн вважає їх такими, що не відповідають критеріям співмірності та розумності, оскільки їх розмір є значним для цієї категорії справ та не відповідає складності справи і витраченому часу.

ОСОБА_4 клопоче про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу або про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката ТОВ «Коллект Центр», які підлягають розподілу між сторонами у випадку повного/часткового задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат відповідачки на правову допомогу:

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, здійснених відповідачкою, вони складаються з:

1) 5000,00 грн, сплачені за складання і подання даного відзиву на позов до суду;

2) 1000,00 грн за одне судове засідання, планується всього 2 судових засідання на загальну суму 2000,00 грн.

Таким чином, згідно із п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, за результатами попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які Відповідачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, встановлено, що їх розмір складає 7000,00 грн.

Просить відмовити ТОВ «Коллект Центр» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 96046,72 грн; судові витрати повністю покласти на ТОВ «Коллект Центр»; відмовити або відповідно зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката ТОВ «Коллект Центр» у зв`язку з їх неспівмірністю із складністю справи та обсягом наданих послуг.

Сторона позивача подала відповідь на відзив (а.с.103-107), в якій заперечила проти доводів сторони відповідачки у відзиві, пославшись на таке:

І. Щодо факту укладення договорів та отримання грошових коштів.

Заперечуючи факти укладення Договору про надання фінансових послуг від 11.05.2021 №353 «Стандартний» з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Договору про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 №4138767 з ТОВ Авентус Україна і отримання кредитних коштів за вказаними договорами, відповідачка покликається на ті обставини, що вона є потерпілою від шахрайства з боку невідомої особи. Зокрема, у березні 2021 р. у неї вкрали мобільний телефон, який прив`язаний до банківських рахунків та до інших сервісів, що ідентифікують її як особу, внаслідок чого невідомі особи шахрайським способом уклали від її імені ці договори, отримали кошти на її банківський рахунок та одразу вивели їх з цього рахунку на інші рахунки, які не належать відповідачці.

На підтвердження вказаних обставин відповідачка долучає до відзиву постанову про закриття кримінального провадження по епізоду втрати відповідачкою мобільного телефону, що мав місце 01.11.2021 і не має відношення до цієї справи.

Обставини викрадення мобільного телефону у березні 2021 р. (що передувало укладенню кредитних договорів від 11.05.2021), а також вчинення шахрайських дій щодо відповідачки, а саме оформлення від її імені кредитних договорів та отримання за ними грошових коштів невідомими особами, можуть бути взяті до уваги судом лише за умови їх встановлення відповідним рішенням суду у кримінальному провадженні, яке набрало законної сили.

Оскільки таких доказів відповідачкою не надано, вважає, що обставини, на які вона покликається як на підставу своїх заперечень щодо факту укладення кредитних договорів та отримання грошових коштів за такими договорами, є непідтвердженими і не можуть братися до уваги судом.

Факт укладення відповідачкою кредитних договорів та отримання кредитних коштів повністю підтверджується долученими до позовної заяви та наявними у матеріалах справи належними письмовими доказами,які відповідачкою не спростовані.

Також зауважив, що ознаки шахрайства ймовірно вбачаються в діях самої відповідачки, оскільки в матеріалах кредитної справи наявні два паспорти, що належать відповідачці:

1. паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Костянтинівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 01.04.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 ;

2. паспорт ID № НОМЕР_2 , виданий 31.10.2018 р. 1442, виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Ймовірно, паспортом на ім`я ОСОБА_3 відповідачка скористалася при укладенні Договору про надання фінансових послуг від 11.05.2021 №353 «Стандартний» з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а паспортом на ім`я ОСОБА_4 при укладенні Договору про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 №4138767 з ТОВ Авентус Україна.

Також зауважив, що відповідачка у відзиві сама зазначає і визнає факт отримання грошових коштів на її банківський рахунок.

Разом з тим відповідачка вказує, що отримані на її банківський рахунок кошти нібито невідомо яким чином були виведені з її рахунку на рахунки інших невідомих осіб.

Однак, такі твердження відповідачки є голослівними і спрямовані на те, щоб ввести суд в оману, оскільки технічно зробити це просто неможливо.

ІІ. Щодо правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 73234,80 грн за Договором № 353 «Стандартний» (з яких позивач просить стягнути 28748,80 грн) та в розмірі 43242,00 грн за Договором про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767.

1. нарахування процентів за Договором про надання фінансових послуг №353 «Стандартний» від 11.05.2021, укладеним з відповідачем, здійснене в сумі 73234,80 грн за період з 11.05.2021 по 10.05.2022 (включно) в межах граничного строку кредитування, що вважає правомірним, таким, що відповідає умовам вказаного Кредитного договору (п.4.1. Договору № 353 «Стандартний», п.4.2. Правил, текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, п.1.4. Договору, п.п. 1.4.1., 1.4.2. укладених Договорів) та вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

2. Сторонами договору № 4138767 погоджено, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тож, нарахування позивачем відсотків здійснено у відповідності до п.п.3.1., п.4.1., п.4.2., п.4.3. пп. 4.3.1, 4.3.2., п.4.2., п.4.4. Договору.

Відтак, позицію відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків за Договорами №353 «Стандартний» та № 4138767 від 11.05.2021 вважає безпідставною та повністю спростованою умовами вказаних договорів і наданими позивачем розрахунками.

ІІІ. Щодо відступлення права вимоги та наслідків неповідомлення про це боржника/відповідача.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Зі змісту наведеної норми закону вбачається, що неповідомлення боржника про заміну кредитора (якщо таке має місце) жодним чином не є підставою для заперечення факту відступлення права вимоги від первісного кредитора новому кредиторові та, відповідно, набуття новим кредитором права вимоги до боржника.

У матеріалах справи наявні належні та достатні докази на підтвердження виникнення фактичних та юридичних підстав набуття позивачем ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання фінансових послуг від 11.05.2021 № 353 «Стандартний» та Договором про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767.

Також зауважив на правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 278/1679/13-ц, від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц, від 06.02.2019 у справі № 667/11010/14-ц про таке: якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

ІV. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, зауважив, що долучені до позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази (договір про надання правової допомоги, заявка на надання юридичної допомоги, витяг з акту про надання юридичної допомоги, платіжна інструкція на оплату правничої допомоги та ін.) належно обґрунтовують та підтверджують розумність, справедливість, реальність, а також співмірність зі складністю справи, обсягом наданої правничої допомоги та витраченого часу з розміром заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в сумі 17000,00 грн, а відтак, вважає, що такі витрати беззаперечно та в повній мірі підлягають стягненню з відповідачки.

Щодо заявлених відповідачкою до стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн заперечив, зважаючи на незначну складність справи, а також на те, що представником відповідача не надано належного обґрунтування розумності, справедливості, реальності, а також співмірності зі складністю справи, обсягом наданої правничої допомоги і витраченого часу з розміром заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті, учасникам справи встановлені строки на подання заяв по суті справи (а.с.78).

Судовою ухвалою від 22.04.2024 на задоволення клопотання сторони відповідачки витребувано з Відділу поліції № 2 (м. Костянтинівка) Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області докази звернення 09 березня 2021 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення за фактом викрадення мобільного телефону, а також відомості про прийняте з приводу такого звернення процесуальне рішення витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, або відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, або постанову про закриття кримінального провадження тощо (а.с.128-129).

Представниця позивача адвокатка Морозова В. В. у судовому засіданні позов підтримала за підстав, наведених у заявах по суті справи, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачки - адвокат Берзінь С. Л. у судовому засіданні позов не визнав за підстав, викладених у заявах по суті справи, просив відмовити у задоволенні позову частково, а саме: в частині вимоги стягнення відсотків вважає правильним розрахунок відсотків у розмірі 1280,00 грн за договором про надання фінансових послуг від 11.05.2021 № 353 «Стандартний» та у розмірі 8293,50 грн за договором про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 № 4138767.

З`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Щодо вимоги за договором про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» від 11.05.2021, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» з ОСОБА_3 :

11.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі позикодавець/товариство) та ОСОБА_3 (далі позичальник/відповідачка) уклали Договір про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» (далі - договір)", за умовами якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 4000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил (п.1.1.).

Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3.).

Відповідно до п.1.4 Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі:

а) 2% кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а);

в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п.1.4.б);

г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в);

д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

У разі підписання електронного договору Договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) Товариства (п.1.5).

Згідно з п.1.6 Договору, датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових), а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України "Про захист персональних даних", мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Пунктом 1.9 Договору визначено граничний строк кредитування (строк дії Кредитного договору): 1 рік.

Відповідно до п.4.1 Договору, невід`ємною частиною цього договору є "Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування". Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа.

За п.4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Згідно з п.4.15 Договору, сторони дійшли згоди, що цей договір укладається у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг". Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором " ОСОБА_3 L7" (копія Договору на а.с.6-8).

Аналогічна інформація зазначена в додатку № 1 до Кредитного договору, Заявка-анкета (для отримання кредиту), яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором " ОСОБА_3 L7" (зворот а.с.8).

У Заяві-анкеті зазначено особисті дані ОСОБА_3 , номер карткового рахунку НОМЕР_3 .

Також зазначено, що, ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та погодившись з ними, просить Товариство надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 4000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту.

Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язалася повернути кредит у розмірі 4000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 1280,00 грн.

Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.в).

Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 11.05.2021.

Відповідачка просила надавати їй кредити у подальшому на вказаний картковий рахунок на підставі Заяви-Анкети.

Факт переказу позивачем грошових коштів відповідачці у сумі 4000,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_3 підтверджений інформацією ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 26.10.2023 (зворот а.с.16).

Відповідачка у відзиві підтвердила факт отримання кредитних коштів, зазначивши, що невідомі особи шахрайським способом уклали від її імені ці договори, отримали кошти на її банківський рахунок та одразу вивели їх з цього рахунку на інші, не належні їй рахунки.

01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (а.с.32-34).

З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року убачається, що до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 353 від 11.05.2021 на суму 4000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн; заборгованість за відсотками 23840,00 грн (зворот а.с.34 а.с.36).

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 353 від 11.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 (а.с.43-45).

З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023 убачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 353 від 11.05.2021 на суму 4000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн; заборгованість за відсотками 73234,80 грн (а.с.46-48).

Відповідно до розрахунку позивача, станом на 09.01.2024 у відповідачки наявна заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 353 від 11.05.2021 у розмірі 77234,80 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 73234,80 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, з якої судом за принципом диспозитивності цивільного судочинства розглядаються вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 32748,80 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 28748,80 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

Вирішуючи питання обґрунтованості цього розрахунку, суд виходить з такого:

Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16), де викладені такі правові висновки.

"78. Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

79. Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

80. Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

91. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

103. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

108. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає.

113. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

114. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

115. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).

122. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

За умовами п.1.2. договору № 353 від 11.05.2021 кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору. У заяві-анкеті зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 16 днів та 365 днів, сума процентів за користування кредитом 1280,00 грн.

Разом з тим, у пункті 1.3. Договору викладені умови, за яких у разі несплати усіх нарахованих процентів на перші 16 днів, строк повернення кредиту перераховується і становить ще 16 днів.

У пункті 1.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, і далі визначені умови і розміри ставок кредиту у залежності від прострочення повернення кредиту і перерахування строків повернення кредиту.

Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Пунктом 1.4.2 встановлено, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Аналізуючи наведені умови Договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, суд дістає висновку, що у Договорі відсутні чіткі та зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії Договору.

Адже, в анкеті визначений орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, тоді як зміст пункту 1.4. вказує на те, що нарахування процентів є саме відповідальністю позикодавця за неповернення кредиту (неправомірне користування коштами), хоча одночасно передбачено продовження строку кредитування.

Отже, слід виходити з того, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання (що регулюється ст.625 ЦК України) у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом.

Враховуючи, що відповідачка наданий їй кредит у розмірі 4000 грн не повернула, з неї підлягають стягненню грошові кошти у розмірі неповернутого тіла кредиту та відсотки у розмірі 1280,00 грн, які узгоджені та нараховані їй на 16 день з моменту отримання кредиту.

Щодо вимоги за договором № 4138767 про надання споживчого кредиту від 11.05.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_4 :

11.05.2021 між ТОВ «Авентус України», як позикодавцем, та ОСОБА_4 , як позичальником, був укладений договір № 4138767 про надання споживчого кредиту (а.с.9-13), відповідно до умов якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним (п.1.2.).

Відповідно до положень Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 19400,00 грн (п.1.3.), строк кредиту - 30 днів (п.1.4.), тип процентної ставки фіксована (п.1.5.), стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3. Договору.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою ОСОБА_4 договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М249338 11.05.2021.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток.

Додатком №1 до вказаного вище договору погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п.1.7. (1.7.1., 1.7.2.), орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 7497,59% річних.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_4 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п.2.4. Договору, Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору.

Пунктом 3.1. Договору № 4138767 про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 погоджено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно з пп.4.3.1. п.4.4. Кредитного договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2. пп.4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1. Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п.4.2. Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим ст.207 ЦК України до письмової форми правочину.

Згідно з п.5.4. Договору, споживач зобов`язався у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

За пп.1,3 п.5.1. Кредитного договору, Товариство має право: вимагати від Споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача.

Згідно з п.10.6. Кредитного договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 19.12.2023 року вих. № 3890 (а.с.17) на адресу ТОВ «Авентус Україна» повідомлено про успішність наступної операції згідно з договором з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08 липня 2020 року: № транзакції 942834658 на суму 19400,00 грн 11.05.2021, номер замовлення 18537963, номер картки: НОМЕР_4 прийнято.

Відповідачка у відзиві підтвердила факт отримання кредитних коштів, зазначивши, що невідомі особи шахрайським способом уклали від її імені ці договори, отримали кошти на її банківський рахунок та одразу вивели їх з цього рахунку на інші, не належні їй рахунки.

Згідно з карткою обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором №4138767 від 11.05.2021 (а.с.21-27), до 08.09.2021 (протягом 120 днів) ОСОБА_4 проценти нараховувались за користування кредитом за стандартною відсотковою ставкою 1,90% на день, що дорівнює 368,60 грн, на загальну суму 44232,00 грн. Позичальницею 14.07.2021 був здійснений платіж у сумі 990,00 грн.

Тож, загальна сума боргу відповідачки перед позивачем нарахована останнім у розмірі 62642,00 грн, з яких 19400,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 43242,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (розрахунок на а.с.29).

У подальшому проценти відповідачці позивачем не нараховувалися.

30.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Вердикт Капітал», як фактором, було укладено Договір факторингу № 30-12/2021-21 про відступлення права грошової вимоги (зворот а.с.36 а.с.38), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно ОСОБА_4 (№ 640), що підтверджується Реєстром Боржників до Договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 (а.с.39-40,42).

Встановивши, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором кредиту між нею та ТОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідачки за Договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні Договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги стягнення кредитної заборгованості у розмірі 62642,00 грн, з яких: 19400,00 заборгованість за тілом кредиту, - 43242,00 грн заборгованість за процентами.

Щодо вимоги стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за порушення строків виконання зобов`язань:

За розрахунком позивача станом на 09.01.2024 3% річних розраховані у розмірі 89,29%, інфляційні втрати 566,63 грн.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (який набрав чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позовна заява визначає виникнення заборгованості, в тому числі інфляційних втрат та трьох відсотків річних станом на 09.01.2024.

Тож, нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних суд вважає необґрунтованим.

З огляду на наведені обставини і відповідні ним підстави, суд дістає висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідачки на користь позивача 67922,00 грн, а саме:

за Договором про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» від 11.05.2021, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 , у розмірі 5280 грн 00 коп., з яких: - 4000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, - 1280 грн 00 коп. заборгованість за відсотками;

за Договором про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_4 , у розмірі 62642 грн 00 коп., з яких: - 19400 грн заборгованість за тілом кредиту, - 43242 (сорок дві тисячі двісті сорок дві) грн заборгованість за процентами.

При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони відповідачки щодо того, що вона не укладала як Договір про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» від 11.05.2021, так і Договір про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, а ці договори уклали невідомі особи, які отримали доступ до її персональних даних, вкравши її телефон, прив`язаний до банківських рахунків та до інших сервісів, які ідентифікують її особу, вперше у березні 2021 р. і вдруге - 01.11.2021, з приводу чого вона зверталася до органів поліції 09.03.2021 і у листопаді 2021 р.

Так, за повідомленням Відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області за № 6918/203/02-24 від 20.06.2024 (а.с.181), по базі ІПНП (*інтегрована інформаційно-пошукова система МВС України) «Армор» громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на лінію 102 із заявами та зверненнями 09.03.2021 не зверталася.

Також, згідно з постановою старшого дізнавача СД ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 26.12.2021, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000016 від 05.11.2021, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

З мотивувальної частини цієї постанови убачається, що допитана в якості потерпілої громадянка ОСОБА_4 пояснила, що 30.10.2021 приблизно о 21-30 вона приїхала до залізничного вокзалу м. Костянтинівки Донецької області, при собі мала мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro Interstellar Grey та гаманець з грошима. 01.11.2021 приблизно о 00-30 вона виявила відсутність зазначеного майна, яке знаходилося в кишені одягнутої на неї куртки. Вказане майно вона втратила з власної необережності, претензій не має та просить закрити вказане кримінальне провадження (а.с.169).

Тож, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставини укладення кредитних договорів, за якими виникла заборгованість, невідомими особами, а не відповідачкою, нею не надано та про наявність таких не зазначено.

Також не бере до уваги суд і доводи сторони відповідачки щодо розрахунку позивачем відсотків за Договором про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, зважаючи на те, що ТОВ «Авентус Україна» (правонаступник позивач ТОВ «Коллект Центр») продовжувало нараховувати підвищені проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування, які є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 ЦК України, у непропорційно великій сумі (понад 50% вартості), з чого вбачаються ознаки порушення позивачем справедливості умов договору в розумінні частини 5 пункту 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, позовну вимогу позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 43242,00 грн вважає необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена згідно із чинним законодавством, оскільки розмір процентів за користування кредитом був визначений у Договорі 2 у сумі 8293,50 грн за період користування кредитом (за 30 днів).

Так, підписавши вказаний договір, Додаток № 1 до нього, і паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ОСОБА_4 підтвердила, що ознайомилася та погодилася з умовами договору, при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування та автопролонгації договору.

Відповідно до п.4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 Договору.

Оскільки відповідачка своїх зобов`язань у визначений Договором строк щодо повернення кредиту не виконала, строк кредиту було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Порядок автопролонгації Договору визначено пунктами 4.3.1.-4.4., в яких сторони погодили, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2.-4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1. Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п.4.2. Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3. Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим ст.207 ЦК України до письмової форми правочину.

Посилання представника відповідачки на те, що умови п.4.3. Договору щодо автопролонгації строку кредиту без згоди відповідачки у випадку наявності у позичальниці на дату закінчення строку кредиту заборгованості, суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування» судом не приймаються, оскільки даний пункт не містить нечітких або двозначних положень.

Таким чином, внаслідок продовження дії Договору у позивача були підстави для нарахування процентів за користування кредитом у визначеній ним сумі.

Отже, позовна вимога щодо стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом у сумі 43242,00 грн за період, узгоджений сторонами Кредитного договору, відповідає вимогам закону.

Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту стороною відповідачки не спростований, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем.

Також, суд не зважає на зауваження сторони відповідачки щодо того, що ТОВ «Авентус Україна» порушило вимоги ч.1 ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» при відступленні права вимоги за Договором 2, оскільки протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги не повідомило споживача ( ОСОБА_4 ) у спосіб, визначений частиною першою статті 25 цього Закону та передбачений договором про споживчий кредит, про такий факт та про передачу персональних даних споживача, а також не надало інформацію про нового кредитора або колекторську компанію відповідно.

Так за положеннями статті 516 ЦК України, яка регулює порядок кредитора у зобов`язанні, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2).

Згідно з правовою позицією у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 910/14716/17, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч.1 ст.516 ЦК України. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні […] не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених ч.2 ст.516 ЦК України та ч.2 ст.518 ЦКУ України.

З огляду на часткове задоволення позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2141,40 грн = 3028 грн (сплачений за платіжною інструкцією № від 30.01.2024 на а.с.67) * 70,72% (відсоткове вираження розміру задоволених позовних вимог).

Щодо витрат на правничу допомогу, суд також виходить з положень статті 141 ЦПК України, за приписами п.3 ч.2 якої, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу на суму 17000,00 грн суду надано: заявка на надання юридичної допомоги №909 від 02.01.2024 згідно з Договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.65), витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.66), платіжну інструкцію № від 10.01.2024 (а.с.64).

На підтвердження понесених відповідачкою витрат на правову допомогу на суму 10000,00 грн суду надано: акт наданих послуг відповідно до Договору про надання професійної правової допомоги від 21.03.2024 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (зворот а.с.165), квитанція до прибуткового касового ордера № б/н від 21.03.2024 на сплату 5000,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордера № б/н від 29.03.2024 на сплату 5000,00 грн (зворот а.с.166).

За ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи положення наведеного вище процесуального закону, суд вважає з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню в рахунок судових витрат на професійну правничу допомогу 9094,40 грн, виходячи з такого розрахунку:

17000,00 грн * 70,72% = 12022,40 грн;

10000,00 грн * 29,29% = 2928,00 грн;

12022,40 грн 2928,00 грн = 9094,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова,3, офіс 306; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) «про стягнення заборгованості за договором» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість:

за Договором про надання фінансових послуг № 353 «Стандартний» від 11.05.2021, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 , у розмірі 5280 (п`ять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп., з яких:

- 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту,

- 1280 (одна тисяча вісімдесят) грн 00 коп. заборгованість за відсотками;

за Договором про надання споживчого кредиту № 4138767 від 11.05.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_4 , у розмірі 62642 (шістдесят дві тисячі шістсот сорок дві) грн 00 коп., з яких:

- 19400 (дев`ятнадцять тисяч чотириста) грн заборгованість за тілом кредиту,

- 43242 (сорок дві тисячі двісті сорок дві) грн заборгованість за процентами,

а загалом 67922 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в рахунок судових витрат:

- 2141 (дві тисячі сорок одна) грн 40 коп. судового збору,

- 9094 (дев`ять тисяч дев`яносто чотири) грн 40 коп. - на професійну правничу допомогу.

Рішення у повному обсязі складено 28.06.2024.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: