КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1043/2024 Доповідач - Кулікова С.В.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 755/4722/23
26 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів - Музичко С.Г.
при секретарі - Кіпрік Х.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бордаченка Олександра Володимировича про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Переяславська міська рада про припинення порушення правил добросусідства,-
Постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бордаченка Олександра Володимировича задоволено. РішенняПереяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2024 року та додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Переяславська міська рада про припинення порушення правил добросусідства - залишено без задоволення. В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Ан Ірини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.
07 червня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Бордаченко Олександр Володимирович звернувся до апеляційного суду із заявою про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 610,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 42 803,00 грн.
Заява мотивована тим, що до завершення судових дебатів представник ОСОБА_1 адвокат Бордаченко Олександр Володимирович зробив заяву про подання ним доказів на підтвердження судових витрат, що понесені ним на стадії апеляційного провадження, протягом 5 днів з дати ухвалення судового рішення у справі, якщо воно буде ухвалене на його користь.
При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн., що підтверджується квитанцією, яка була додана до апеляційної скарги.
Крім того, відповідач ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 42 803,00 грн., що підтверджується договором про надання правової (правничої допомоги), завданням (дорученням) № 1 від 24.01.2024 року до договору, актом № 1 від 07.06.2024 року із звітом до нього про виконання завдання (доручення) № 1 в суді апеляційної інстанції, рахунком № 271 від 24.01.2024, рахунком № 299 від 06.06.2024 року, банківською випискою про сплату коштів, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, яка просила зменшити розмір заявленої суми до стягнення, перевіривши матеріали справи, колегія суддівприходить до висновку про часткове задоволення заяви за наступних підстав.
Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року вбачається, що апеляційну скаргу представника відповідача задоволено, скасовано рішення суду, та у задоволенні позову відмовлено.
Однак питання розподілу судових витрат не вирішено.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відтак з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 610,40 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства»).
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем ОСОБА_1 послуг адвоката та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції.
Так, 24 січня 2024 року між АБ «Адвокат Бордаченко та партнери» та ОСОБА_1 був укладений договір № 70-АБ про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокат зобов'язується здійснити захист, представництво або надати Клієнту інші види правової (правничої) допомоги, що передбачені п. 2.1 цього договору, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокат надає Клієнту правову (правничу) допомогу за завданнями (дорученнями) Клієнта, які погоджуються сторонами шляхом їх підписання. У кожному завданні (дорученні) сторони погоджують вид і зміст правової (правничої) допомоги, строки, вартість, а також інші необхідні умови її надання (п. 1.2 договору).
Розмір гонорару Адвоката визначається у відповідному завданні (дорученні), погодженому сторонами. Якщо Сторони не домовились про гонорар у завданні (дорученні), тоді Клієнт повинен оплатити гонорар Адвокату згідно погодинної ставки роботи Адвоката, розмір якої становить гривневий еквівалент 50,00 доларів США без ПДВ за одну годину роботи Адвоката згідно офіційного курсу валют НБУ на дату виставлення рахунку Адвокатом, і звіту Адвоката про кількість часу на виконання завдання (доручення) Клієнта (п. 5.1 договору).
Згідно завдання (доручення) від 24 січня 2024 року адвокат за цим завданням (дорученням) зобов'язується надати правову (правничу допомогу) Клієнту, як учаснику судової справи № 755/4722/23, яка на даний час розглянута по суті Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області (рішення суду від 04.01.2024 року, додаткове рішення суду від 23.01.2024 року), а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової (правничої допомоги) та фактичні витрати Адвоката, необхідні для виконання цього завдання.
Відповідно до Акту № 1 від 07 червня 2024 року про часткове виконання завдання від 24.01.2024 року, Адвокат у період із 24.01.2024 року по 07.06.2024 року включно належним чином виконав зобов'язання за завданням (дорученням) № 1 до Договору під час перегляду справи № 755/4722/23 в суді апеляційної інстанції. Зміст та обсяг фактично наданої правничої допомоги Адвокатом Клієнту міститься у звіті, що є додатком до цього Акту. Для надання правничої допомоги, Адвокату знадобилося 22 робочих години часу. Вартість фактично наданої правничої допомоги за звітний період становить 42 803,00 грн. без ПДВ, які були повністю сплачені Клієнтом.
У Звіті про надання правничої допомоги визначено, що адвокатом надано наступну правничу допомогу: правовий аналіз матеріалів справи, підготовка і подача апеляційної скарги (10 год.); отримання інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо права власності відповідача ОСОБА_1 , підготовка і подача клопотання про приєднання нових доказів (1 год.); представництво інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні (1,5 год.), представництво інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні (3,5 год.); представництво інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні (3 год.); підготовка заяви про стягнення судових витрат (3 год.)
Згідно рахунку № 271 від 24 січня 2024 року та рахунку № 299 від 06 червня 2024 року Клієнтом сплачено вартість наданих адвокатом послуг у загальному розмірі 42 803,00 грн.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в сумі 42 803,00 грн. не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості, тому апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про стягнення судових витрат та стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бордаченка Олександра Володимировича про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткової постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Повний текст судового рішення складено 27 червня 2024 року.
Головуючий: Судді: