Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-4267/10
Номер провадження 6/711/157/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі : Шульга А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа № 2-4267/10, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-4267/10.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 лютого 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси видав виконавчий лист № 2-2332/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №02-546/07 із змінами договорів №02-77-1/07 від 17.11.2007 в загальній сумі 367503,05 гривень, що еквівалент 46372,04 доларів США та судові витрати по оплаті державного мита в сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

23 серпня 2013 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про заміну сторони стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2332/2010 виданого 15 лютого 2011 року про стягненя з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу в розмірі 369323 грн. 05 коп. на ТОВ «Кредитні ініціативи» в звязку з переходом до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав кредитора, відповідно до Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року.

В подальшому виконавчий лист було передано до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

30 серпня 2018 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернути стягувачу.

20 серпня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалою суду виправив помилку у виконавчому листі, виданого 25 лютого 2011 року по даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання посилається на те, що постановою Кабінету міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України було встановлено карантин, дію якого було продовжено до 22.06.2020 постановою Кабінету міністрів України №392 від 20.05.2020. Також зазначають, що в подальшому строк карантину було продовжено: постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500 до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №6-М до 31.08.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 №760 до 31.10.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 №956 до 31.12.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 до 24.01.2021, постановою КМУ від 25.04.2023 року № 383 продовжено карантин до 30.06.2023 року.

Вказують, що дана ситуація спричинила переведення штату працівників ТОВ «Кредитні ініціативи» на дистанційну роботу, що в свою чергу потягло за собою ряд обставин, які ускладнюють ведення всього робочого процесу, у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також, зазначають що 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан по всій території України з 05 годин 30 хв. 24 лютого 2022 року.

Просять поновити строк на пред`явлення виконавчого листа № 2-4267/2010 від 15.02.2011, боржником за яким є ОСОБА_1 до виконання.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2010 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором № 02-546/07 зі змінами договір № 02-77-1/07 від 17.11.2007 року в загальній сумі 367503,05 грн., що еквівалентно 46372,04 дол. США та судові витрати по оплаті державного мита в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

23 серпня 2013 року ухвалою суду замінено стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2332/2010 виданого 15 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу в розмірі 369323,05 грн. на ТОВ «Кредитні ініціативи», в звязку з переходом до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав Кредитора, відповідно до Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року.

Відповідно до матеріалів справи, на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2010 року по справі № 2-2332/2010 судом було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , строк пред`явлення його до виконання до 24.11.2013 р., а також, що виконавчий лист неодноразово повертався органами ДВС стягувачу, на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на той час).

Суд звертає увагу на той факт, що із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання, заявник звернувся до суду лише 23 травня 2024 року, тобто, значно після закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Даних про те, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання переривалися та/або поновлювалися, немає.

Згідно статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового провадження, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог частини 1, 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, у межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1, 2, 6 статті 12 Закону).

На час набрання законної сили заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2010 року у справі № 2-4267/10 та на час видачі виконавчих листів у даній справі, діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Згідно зі статтею 21 вищевказаного Закону (в редакції, чинній на момент вступу рішення в законну силу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: 1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; 3) для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 4) для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови.

Згідно із статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Згідно з положеннями частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши доводи заявника щодо поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку, що заявником у поданій заяві не наведено жодної поважної причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На думку суду, посилання заявника на запровадження з 12 березня 2020 року на території України карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану є не доречними, оскільки, вказані обставини виникли вже після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому не мають жодного правового значення та не можуть бути підставами для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Також, на думку суду, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа і сам по собі факт невиконання рішення суду, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа № 2-4267/10 слід відмовити.

Керуючись статтями 247, 258, 260, 261, 353-354, 433 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа № 2-4267/10 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб