Справа №490/1983/24
Провадження №2-з/490/92/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

13 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Чаричанського П.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться справа №490/1983/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче провадження (головуючий суддя Шолох Л.М.).

13.05.2024 року представником позивача - адвокатом Сидорчук К.А. до суду подана заява про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме і рухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 , в тому числі на Автомобіль BMW X7 легковий - загальний НОМЕР_1 , 2019 року випуску. До набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, щодо нерухомого і рухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_2 , в тому числі на Автомобіль BMW X7 легковий - загальний НОМЕР_1 , 2019 року випуску.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження (ст. 153 ЦПК України).

Згідно Розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №490/1983/24 номер провадження 2-з/490/92/2024 було здійснено повторний автоматичний розподіл заяви про забезпечення позову у зв`язку перебуванням судді Шолох Л.М. з 13.05.2024р. по 14.05.2024р. включно у відпустці, а з 15.05.2024р. бере участь у семінарі місцевих загальних судів, організованому Одеським регіональним відділенням Національної школи суддів України, в режимі онлайн.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 року визначено головуючого суддю по розгляду заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 .

Підставою забезпечення позову зазначено те, що на сьогоднішній день Відповідач всупереч закону вже вживає заходів для приховання та продажу спільного сумісного майна подружжя, здійснює дії, що направлені на реалізацію як рухомого, так і нерухомого майна подружжя, що порушує права Позивача і може в подальшому призвести до ускладення виконання рішення суду або неможливості його виконання в разі задоволення позовних вимог Позивача.

Вказується, що Відповідач вже здійснив перереєстрацію Автомобіля BMW X7 легковий - загальний хетчбек-В WBACX41050LB37884, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою приховання та виведення майна із числа того, що підлягає поділу, як спільне сумісне майно подружжя.

На даний час вказаний автомобіль має інший реєстраційний номер - НОМЕР_3 .

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та матеріалами цивільної справи №490/1983/24 (провадження №2/490/1881/2024) про поділ спільного майна подружжя, зустрічної позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 02 вересня 2000 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про одруження 02.09.2000р. зроблено запис за №299, після укладання шлюбу прізвище чоловіка - " ОСОБА_5 ", а дружини - " ОСОБА_5 ".

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вище викладене, проаналізувавши зміст позовних вимог, матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме щодо накладання арешту на майно Відповідача набуте з 02 вересня 2000 року (з дня укладання шлюбу між Позивачем та Відповідачем) до дня постановлення ухвали, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі про поділ майна подружжя, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у сторін спірного майна, що підлягає поділу.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість його відчуження третім особам.

Щодо накладення арешту на Автомобіль BMW X7 легковий - загальний хетчбек НОМЕР_5 , 2019 року випуску слід відмовити виходячи з наступного.

Накладання арешту на Автомобіль BMW X7 може призвести до порушення прав інших осіб, яким належить на даний час на праві власності вказаний автомобіль, а якщо автомобіль належить Відповідачу то на його буде накладено арешт, так як суд прийшов до переконання (зазначено вище) про накладення арешту на все нерухоме і рухоме майно Відповідача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).

Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Виходячи з наведеного Позивач не позбавлений захистити свої права у спосіб передбачений законодавством, якщо майно вибуло з власності поза її волі (розпорядження).

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151-154, 259-261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на все нерухоме і рухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , набуте з 02.09.2000 року до 13.05.2024 року (включно) та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, щодо вказаного майна.

У задоволенні заяви про накладення арешту на Автомобіль BMW X7 легковий - загальний хетчбек-В НОМЕР_7 , 2019 року випуску - відмовити.

Ухвалу направити позивачу ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалу направити до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя П. О. Чаричанський