Провадження № 2/712/612/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі БІЛИК О.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Степаненка О.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ КАРС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ КАРС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 61529,78 грн., 20000 грн. моральної шкоди та судові витрати, що складаються з 13873,60 грн., з яких 1073,60 грн. судового збору, 9000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 3800,00 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником транспортного засобу Skoda Octavia А5, 2007 року випуску, чорного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 17.04.2023 о 12 год.20хв. в м.Черкаси, по вул.Благовісна,34, керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 (власник ТОВ «СІТІ КАРС»), не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», та рухалась проти встановленого напрямку руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу ОСОБА_1 , який рухався по вул. Казбетська, чим порушила п. 8.4 в ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2023 у справі №712/3997/23 відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СІТІ КАРС», та яким керувала відповідач ОСОБА_3 , з вини якої скоєна ДТП 17.04.2023, застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №212112484.

В свою чергу страховик, в якого був застрахований автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_4 , за домовленістю із ОСОБА_1 про суму вартості відновлюваного ремонту, вже виплатив страхове відшкодування в розмірі 54788,45 грн., що вказує на повне відшкодування вартості відновлюваного ремонту з урахуванням зносу складників.

Відповідно до висновку експерта №162 від 07.10.2023 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження вартість відновлюваного ремонту автомобіля Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_5 , пошкодженого при ДТП 17.04.2023, складає 134674,42 грн.

Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу складників складає 73144,64 грн.

Таким чином для повного відшкодування збитків залишається сума 61529,78 грн., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку, яка скорегована на коефіцієнт фізичного зносу складових, що підлягають заміні.

Також позивач вказує на понесення нею витрат за проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу в сумі 3800 грн. та витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 9000 грн.

Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано завдану ним шкоду, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу ОСОБА_2 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк не надіслала відзив на позов.

Позивача та представник позивача адвокат Степаненко О.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з викладених у позові підстав.

Відповідач в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що її цивільно-правова відповідальність є застрахованою, а тому саме страхова компанія повинна відшкодовувати заподіяну шкоду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 17.04.2023 в м. Черкаси по вул. Благовісна, 34 сталася ДТП за участю транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СІТІ КАРС», під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі № 712/3993/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України. Зі змісту указаної постанови убачається, що ОСОБА_2 не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», та рухалась проти встановленого напрямку руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу ОСОБА_1 , який рухався по вул. Казбетська, чим порушила п. 8.4 в ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СІТІ КАРС», та яким керувала відповідач ОСОБА_3 , з вини якої скоєна ДТП 17.04.2023, застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №212112484.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стархова компанія ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувала вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу, згідно ремонтної калькуляції № 49-D/12/67, коефіцієнт фізичного зносу визначений на підставі п. 7.38 методики товарознавчої експертизи та оціники колісних транспортних засобів становить 70 %, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 54 788,45 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 37077 від 20.07.2023 страхове відшкодування ОСОБА_1 без урахуванням ПДВ становить 45657,05 грн.

Відповідно до висновку експерта №162 від 07.10.2023 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження вартість відновлюваного ремонту автомобіля Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_5 , пошкодженого при ДТП 17.04.2023, складає 134674,42 грн. Розмір матеріального збитку становить 73144,64 грн.

Отже, різниця між сумою відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку, яка скорегована на коефіцієнт фізичного зносу складових, що підлягають заміні становить 61529,78 грн. = ( 134674,42 грн-73144,64 грн.).

18.10.2023 позивачем на адресу відповідача направлена вимога про відшкодування майнової шкоди у вигляді збитків, спричинених ДТП 61529,78 грн.

Матеріали справи не містять доказів надання відповідачем відповіді на указу вимогу.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 2 статті 1188 ЦК України).

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

У постанові від 19.07.2021, справа № 206/3219/15-ц Верховний Суд зазначив, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Аналогічні висновки про застосування положень ст. 1194 ЦК України викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.04.2021, справа № 754/5626/19 їх зміст зводиться до того, що з винуватця ДТП підлягають стягненню збитки, які складають різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яке відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зобов`язаний був сплатити страховик.

Аналогічні висновки викладені Верховного Суду, у постановах від 02 вересня 2019 року у справі N 545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі N 754/5129/15-ц, від 11.08.2021 у справі № 554/8473/19, 22 січня 2019 року у справі N 676/518/17, від 03.12.2020 у справі № 352/1384/18 та багатьох інших побідних.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 17.04.2023 було завдано механічних пошкоджень автомобілюмарки Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_5 , та різниця між сумою відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку власнику автомобілюмарки Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_5 , яка скорегована на коефіцієнт фізичного зносу складових, що підлягають заміні становить 61529,78 грн.

Оскільки розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто відповідачем.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відшкодування шкоди страховою компанією виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів страхової справи щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.04.2023 року в м. Черкаси по вул. Благовісній, 34 за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням відповідача ОСОБА_2 , наданої суду ТДВ СК" Альфа-Гарант", 20.07.2023 року страхова компанія перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 45657 грн., відповідно до проведеного компанією розрахунку страхового відшкодування.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 погодилась із визначеним розміром страхового відшкодування, та не оскаржувала його.

Більше того, матеріали страхової справи не містять висновку про вартість матеріального збитку, натомість аварійним комісаром Коляда В.В. виготовлено консультацію № 49-Д/12/67 про вартість матеріального збитку. Будь-яке автотоварознавче дослідження страховою компанією не проводилось.

Вказане підтвердив в судовому засіданні і суб"єкт підприємницької діяльності судовий експерт товарознавець, оцінювач ОСОБА_5 , який складав висновок № 162 від 07.10.2023 року на замовлення ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 61529,78 грн.

Також підлягають до задоволення і позовні вимоги зщодо стягнення витрат на проведення оцінки транспортного засобу в сумі 3800 грн.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування судових витрат у вигляді судового збору та витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду позивачем надано: - копію ордера, розрахунок витрат на правову допомогу від 24.11.2021, копію квитанції № 0.0..1 від 24.11.2021 на суму 12500 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Суд приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому позивачем розмірі за надану правничу допомогу є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів. Такий розмір винагороди є співрозмірним із складністю справи, що випливають із даних правовідносин.

За таких обставин, суд, враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвоката на представництво інтересів позивача, вважає за необхідне задовольнити вимогу і в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією від 25.10.2023, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Стосовно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. слід зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статтей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає доведеним факт спричинення позивачці моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача.

Оскільки позивач тривалий час була обмежена у можливості користуватися власним автомобілем, дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв`язку із чим позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних втратах і стражданнях, чим були порушені нормальні життєві зв`язку, оскільки для поновлення своїх прав позивачка змушена була звертатись до суду.

Враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наявності підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн. є значно завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілою (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення звичайного для даної людини способу життя.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необгрунтованого збагачення.

З огляду на фактичні обставини справи, суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 128, 137, 141, 211, 247, 274, 279, 280-282, 263, 264, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 13, 23, 625, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 матеріальну шкоду в розмірі 61529,78 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу правничу в розмірі 9000 грн. та 3800,00 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта, а всього стягнути 77403,38 грн. ( сімдесят сім тисяч чотириста три гривні 38 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса6 НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ КАРС», 02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, 8.