Провадження № 2/641/3316/2024 Справа № 641/4096/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Робочої М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.12.2003 по 31.05.2023 в розмірі 81 880,94 грн., та відшкодувати витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг КП «ХТМ». Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржника утворилась заборгованість за період з 01.12.2003 року по 31.05.2023 року за надані послуги за опалення та гарячу воду в розмірі 81 880,94 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання скасовано.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

До судового засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В наданому до суду відзиві на позов зазначив, що квартира у будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_3 , яка діяла за себе особисто та свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі рішення Комінтернівської районної ради міста Харкова від 25.04.2006 року за № 95-7, лише 03.05.2006 року, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого Лавінда Н.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 03.05.2006 року за реєстр. № 1097, номер запису правочину в Державному реєстрі правочинів 128592 від 03.05.2006 згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів від 03.05.2006 та зареєстрованого в КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації 18.05.2006 року, номер витягу 10676143, реєс раційний номер 13889030, номер запису П-3-29912 в книзі 1. За таких підстав, у відповідача лише з 03 травня 2006 року виникли зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 після набуття права власності на вказану квартиру, що спростовує висновки суду про таке зобов`язання з 01.12.2003 року, адже до 03.05.2006 року відповідач та її малолітній син не проживали в указаній квартирі, а отже не отримували послуги позивача за указаною адресою. Як убачається з договору купівлі-продажу від 03.05.2006 року ОСОБА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_4 за станом на дату укладення договору проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того вказав, що позивачем було заявлено позовні вимоги з пропуском трьох річного строку, а тому відповідач вважає за необхідне подати заяву про застосування строків давності щодо заборгованості, яка утворилася поза трьох річного строку, який передував зверненню позивача до суду з цим позовом. Отже, такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також в обґрунтування вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.12.2003 року по 31.05.2023 року в сумі 81880,94 грн. позивач послався на пункти 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водопостачання, що були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, які на його думку регулювали відносини між виконавцем послуг та споживачем, який отримував ці послуги (відповідачем). Однак, позивачем не враховано, що наведена ним у рішенні постанова Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 втратила чинність у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року № 85, яка набрала чинності з дня її опублікування 04.02.2022 року, крім пункту 2 цієї постанови, який набрав чинності з 01.05.2022 року.

Крім того представник відповідача зазначив про те, що відповідачем було подано до суду докази на часткове спростування заборгованості, яка виникла на протязі трьох років, які передували зверненню позивача до суду з цим позовом. Зокрема, квитанції по о/р НОМЕР_1 про сплату ОСОБА_3 у вересні 2023 року за послуги з постачання, як теплової енергії в сумі 500,00 грн. так і гарячої води в сумі 500,00 грн.; у липні 2023 за послуги з постачання, як теплової енергії в сумі 500,00 грн. так і гарячої води в сумі 500,00 грн., за послуги з підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, зокрема квитанції від 11.02.2020 року в сумі 500,00 грн., від 16.01.2020 року в сумі 500,00 грн., від 03.12.2019 в сумі 230,00 грн., від 17.04.2019 в сумі 450 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі».

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року.

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач є споживачем послуг КП «ХТМ» і не в повному обсязі сплачувала за надані послуги з опалення та підігріву гарячої води.

З наданого розрахунку вбачається, що протягом тривалого часу відповідач не в повному обсязі здійснювала оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, яка за період 01.12.2003 року по 31.05.2023 року за надані послуги за опалення та гарячу воду в розмірі 81 880,94 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи КП «ХТМ» надавало відповідачу зазначені вище послуги, відповідач їх одержувала і не відмовилася від них у встановленому законом порядку. Окрім того, відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилася від послуг, які надавало їм КП «ХТМ», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги.

З приводу посилань представника відповідача на втрату чинності Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та набуття права власності на житлове приміщення відповідачем у 2006 році суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Так вказана Постанова № 630 втратила чинність 01.05.2022 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022 року було затверджені нові Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Пунктами 37-39 37 Постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022 року встановлено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

Згідно витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна № 10676143 від 18.05.2006 року вбачається, що квартира готельного типу АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по частці кожному. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 18.05.2006 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за о/р НОМЕР_2 позивачем враховані оплати, які здійснювались відповідачем у 2019 році, в той же час вказаний розрахунок не містить інформації про здійснення оплат за період з січня 2023 року по травень 2023 року відповідачем ОСОБА_1 , належних доказів на підтвердження оплат за надані позивачем послуги з опалення та підігріву гарячої води у вересні та липні відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання виник у відповідача ОСОБА_1 саме з 18.05.2006 року.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 18.05.2006 року по 31.05.2023 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2 просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначив у наданому до суду відзиві на позов.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно із постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діяв до 30.06.2023 року, а тому позовна давність на території України подовжувалась на строк дії карантину.

Крім того, згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Даним законом були внесені зміни, у тому числі, і до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до наведених змін карантин було визнано форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Розділом II Прикінцеві положення Закону № 530 було визначено, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування. Опублікування даного закону відбулося в офіційному виданні Голос України №51 від 17.03.2020.

З вищенаведеного слідує, що з 17.03.2020 року карантин на законодавчому рівні було визнано обставиною непереборної сили та, відповідно, з даного моменту має застосовуватися правило п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України щодо зупинення строків позовної давності.

Враховуючи, що з даним позовом до суду КП «Харківські теплові мережі» звернулося 12.07.2023 року, а період стягнення позивач зазначає з 01.12.2003 року по 31.05.2023 року, а також враховуючи, що відповідач набула право приватної власності на житлове приміщення 18.05.2006 року, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.12.2003 року по 18.05.2006 року не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю обов`язку у відповідача перед позивачем про сплвту заборгованості, а також за період з 18.05.2006 року до 16.03.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги за опалення та гаряче водопостачання, в межах строку позовної давності за період з 17.03.2017 року по 31.05.2023 року в розмірі 76 290,88 грн., підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що частка задоволених позовних вимог складає 93%, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 2496,12 грн. (2684 грн.*93/100) підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання в розмірі 76 290 (сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 12 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2024 року.

Суддя М.Ю.Онупко