РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024

Справа № 522/17093/22

Провадження № 2/522/1872/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Ярема Х.С.

розглянув у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс»

третя особа ОСОБА_2

про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП.

ВСТАНОВИВ:

1.16.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Одесміськелектротранс», третя особа ОСОБА_2 .

2.Позивач просить суд:

-стягнути 137 161,41 грн. відшкодування збитків, спричинених ДТП.

-3 000 грн. витрат на замовлення звіту від 15.09.2022 № 335/09-22.

3.10.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження.

4.05.04.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву.

5.13.04.2023 позивач подав відповідь на відзив.

6.13.06.2023 призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження зупинено.

7.20.08.2024 поновлено провадження у справі.

8.Сторони в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності.

9. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 04.09.2022 з вини водія трамваю ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача Nissan Almera, НОМЕР_1 отримав пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля 137 161,41 грн., яка визначена відповідно до звіту оцінювача від 15.09.2022.

10.Відповідач проти позову заперечує. Вважає звіт оцінювача від 15.09.2022 неналежним доказом, оскільки огляд пошкодженого авто проводився без участі представника підприємства та водія трамваю, а пошкодження, описані у звіті не відповідають пошкодженням, зазначеним у протоколі огляду транспортного засобу, огляд авто проводився 08.09.2022, а ДТП відбулась 04.09.2022.

Судом встановлено такі обставини справи.

11. ОСОБА_1 є власником автомобіля Nissan Almera, НОМЕР_1 (свідоцтво п НОМЕР_2 від 24.05.2016).

12.Постановою суду від 04.10.2022 (справа № 522/12372/22) в справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП встановлено, що 04.09.2022 з вини водія трамваю № 3240 ОСОБА_2 , під час виконання трудових обов`язків, як водієм трамвайного депо КП «Одесьміськелектротранс», сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої механічні пошкодження отримав автомобіль Nissan Almera, НОМЕР_1 .

13.Відповідно до Звіту оцінювача від 15.09.2022 №355/09-22 вартість матеріально збитку, завданого авто 74 132,55 грн., вартість відновлювального ремонту без фізичного зносу 137161,41 грн.

14.Судовим експертом Хоменком В.В. проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу транспортного засобу Nissan Almera, НОМЕР_3 , про що складено висновок №24-1882 від 01.07.2024, яким визначено, що вартість матеріального збитку, завданих власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП від 04.09.2022, станом на дату події становить 78 500,90 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 141 842,17 грн.

Висновки суду.

15.Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

16. ОСОБА_1 є власником автомобіля, який зазнав пошкоджень в результаті ДТП. Отже, має право на відшкодування збитків, спричинених його майну.

17.Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

18.Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

19.Згідно з ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

20.Згідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

21.Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

22.Отже шкода, завдана водієм трамваю ОСОБА_2 під час виконання нею трудових обов`язків, має бути відшкодована роботодавцем - КП «Одесьміськелектротранс».

23.Якщо цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії. При цьому сам винуватець відповідає за відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не покривається страховою компанією (постанова Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018).

24.Немає доказів, що цивільно-правова відповідальність водія трамвайного вагону була застрахована.

25.Винуватець ДТП повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку (постанова Верховного Суду у справі № 676/518/17 від 22.01.2019).

26.Згідно з висновком судового експерта №24-1882 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Nissan Almera д/н НОМЕР_1 , вартість відновлювального становить 141 842,17 грн.

27.Судова експертиза проведена саме на замовлення відповідача.

28.Тобто, вискоком судового експерта встановлена вартість відновлювального 141 842,17 грн., що трохи більше, ніж просив стягнути позивач.

29.Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування шкоди у розмірі 137 161,41 грн. підлягають задоволенню.

30.Підстав для стягнення з відповідача витрат позивача 3 000 грн. на замовлення звіту від 15.09.2022 № 335/09-22 немає, оскільки звіт суд не брав до уваги, як доказ при прийнятті рішення.

Щодо витрат на правову допомогу.

31.На підтвердження витрат понесених позивачем, у зв`язку з розглядом цієї справи в суді, адвокатом було надано:

-договір про надання правової допомоги №26/09/22-ЮП/IL від 26.09.2022, укладений між адвокатом Конюшко Д.Б. і ОСОБА_1 (Клієнт);

-акт виконаних робіт №1 відповідно до Договору № 26/09/22-ЮП/IL від 26.09.2022, за яким адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні послуги:

-юридична консультація клієнта (1 год.) 1 200 грн.;

-вивчення документів наданих клієнтом тривалістю (1 год.) 1 200 грн.;

-збирання доказів (1 год.) 1 200 грн.;

-підготовка та подання до суду позовної заяви (7 год.) 8 400 грн. (з розрахунку 1 год. 1 200 грн.).

32.Всього 12 000 грн., з яких авансом сплачено 6 000 грн. (квитанції від 04.10.2022 та 10.11.2022).

33.Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

34.Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).

35.У постанові Верховного Суду від 14.01.2024 у справі № 161/629/23 зроблено висновок, що на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документ, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

36.За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

37.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

38.Водночас, за ч. 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

39.Суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

40.Разом з тим, наведена норма цього Кодексу визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

41.Зокрема, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

42.Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

43.Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

44.У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

45.Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

46.До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

47.Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

48.При цьому, у додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України

49.Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

50.Відповідач заперечень щодо розміру судових витрат не надав.

51.Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15).

52.Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

53.Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

54.Тобто, попередня консультація клієнта, надання правової оцінки ситуації, правовий аналіз документів та судової практики, чи підготовка правової позиції звісно вважаються послугами адвоката, але не можуть бути віднесені до правничої допомоги як судові витрати. Це не судові витрати, що мають відшкодовуватись другою стороною судового спору як витрати на професійну правничу допомогу.

55.Вивчення документів та нормативних актів, надання правової оцінки ситуації, попередня усна консультація є невід`ємною частиною роботи адвоката перед прийняттям ним рішення щодо співпраці з клієнтом та погодження самим клієнтом на умови роботи адвоката.

56.Фактичне надання адвокатом послуг може мати місце й тоді, коли він надав консультацію, вчинив певні дії, але клієнт не бажає продовжувати роботу з цим адвокатом, не просить далі скласти позов, здійснювати подальше представництво в суду. Тому вартість цих послуг має залишатися за клієнтом, який, прийшовши до адвоката, отримує послуги консультації.

57.Ці послуги могли б лише включатись до складання позовної заяви, але не окремо.

58.З цих підстав суд вважає, необгунтованими та безпідставними витрати на правничу допомогу за надання таких послуг, як «юридична консультація клієнта», «вивчення документів, наданих клієнтом» та «збирання доказів».

59.Особа вільна у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на другу сторону судові витрати повинні бути співмірними.

60.Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.04.2021 у справі № 488/1363/17 та від 26.01.2022 у справі № 127/1415/20.

61.Адвокатом позивача оцінено послугу «підготовка та подання позовної заяви» в 8 400 грн., а тривалість роботи над цим визначена 7 год.

62.Суд, не оцінюючи рівня кваліфікації адвоката, визначає, що розрахунок вартості складення позовної заяви визначений, виходячи з того, що 1 год. має вартість 1 200 грн.

63.Однак суд бере до уваги, що відповідний позов є типовим, містить переважно текст постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності, текст експертного висновку та текст нормативних актів, а також текст рішень, які складають судову практику з даного питання. Будь-який серйозний аналіз законодавства чи фактичних обставин справи відсутній. Позовна заява подана до суду засобами поштового зв`язку.

64.У зв`язку з чим, підготовка та написання професійним/кваліфікованим адвокатом такої позовної заяви та її подача до суду не потребує заявленого часу (7 год.), а достатнім є час тривалістю 2 год.

65.З урахуванням визначеної вартості тривалості роботи за підготовку та подачу позовної заяви в розмірі 1 200 грн. за 1 год., суд вважає, що цей розмір не є завищеним з огляду на незначну складність справи та може бути співмірним та прийнятим судом.

66.Підсумовуючи суд, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, надання доказів оплати цих послуг, приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2 400 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 137 161,41 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову 1 371,60 гривень та 2 400 гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя Ярема Х.С.