Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/7070/24
Провадження № 2/644/3352/24
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі головуючого судді Шевченка С.В., розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Куп`янській відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про визнання батьківства

у с т а н о в и в:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що з травня 2013 року по березень 2019 року вона з відповідачем перебувала у близьких стосунках і ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син, при реєстрації народження якого запис про батька був зроблений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. В березні 2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , у шлюбі з яким народились ще діти.

В судове засідання сторони не прибули. Позивачка подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач подав заяву в якій зазначив, що позов визнає, справу просить розглядати у його відсутність. Третя особа також подала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає з наведених нижче підстав.

Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, в порушення вимог ст. 12 та 81 ЦПК України, позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження походження ОСОБА_3 від ОСОБА_2 . Факт визнання відповідачем позову, в контексті спірних правовідносин, не може бути єдиною самодостатньою підставою для задоволення вимог позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 60, 81, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 128, 134 СК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 23.12.2024.

Суддя С.В. Шевченко