У Х В А Л А

23 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонний суд Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 , про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 , про усунення від права на спадкування.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_8 . Спадкоємцями після смерті останніх являється сама позивачка, а також діти померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 .

Відповідачі по справі ухилилися від надання допомоги спадкодавцям, не доставляли останніх до лікарні, не купували продукти харчування, медикаменти, не доглядали їх, не сплачували комунальні послуги за місцем проживання батьків, не оплатили поховання, у тому підлягають усуненню від права на спадкування.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що 09.01.2025 закінчується строк подання заяв спадкоємців на спадщину, після чого нотаріусом необхідно буде приймати рішення щодо оформлення частки спадщини для спадкоємців, що може ускладнити або перешкодити реалізації права позивача на спадщину.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 просила суд:

-вжити заходів щодо заборони видавати приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які потенційно можуть бути визнані судом негідними до закінчення розгляду цивільної справи №308/20163/24 відповідачами по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

-встановити тимчасові обмеження, а саме: заборонити вступати у права спадкування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до закінчення розгляду її позовної заяви;

-зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не вчиняти жодних дій, які можуть зашкодити її правам на спадщину, до винесення рішення у справі.

Оцінка суду

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

На підставі статті 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися. У разі подання відповідного позову про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, зазначеним у частині першій цієї статті, відшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову, здійснюється в першу чергу за рахунок коштів зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

На обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказувала, що 09.01.2025 закінчується строк подання заяв спадкоємців на спадщину, після чого нотаріусом необхідно буде приймати рішення щодо оформлення частки спадщини для спадкоємців, що може ускладнити або перешкодити реалізації права позивача на спадщину.

Проте позивач в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, окрім посилань на загальні норми процесуального права про забезпечення позову, не навела обґрунтовані підстави застосування відповідних заходів забезпечення позову, мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову, підстав обмеження прав та інтересів суб`єктів правовідносин.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також відповідно до п. 4.13. глави 10 (Видача свідоцтв про право на спадщину) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, позивачка не позбавлена можливості в позасудовому порядку звернутись до нотаріуса з письмовою заявою про зупинення видачі відповідачам свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ст. ст. 149-153, 258-260, 352, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі 308/20163/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 , про усунення спадкоємців від спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Голяна О.В.