ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/19/24
Єдиний унікальний номер справи: 211/2773/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кузнєцової О.А. (суддя-доповідач)

суддів: Радченка С.В.

Склярської І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Олега Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2022 року в справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання статутної мети здійснює постачання теплової енергії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . Так як будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення. З метою досудового врегулювання спору відповідачам був направлений лист з повідомленням про стан заборгованості та вимогою її терміново сплатити.

Зазначає, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.12.2019 року виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та за гаряче водопостачання, яка складає 30 337,32 грн. У зв`язку з чим позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 30 337,32 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 12 травня 2021 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за централізоване опалення та за гаряче водопостачання у розмірі 30 337, 32 грн. (тридцять тисяч триста тридцять сім грн. тридцять дві коп.), а також вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року поновлено ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кононов Микола Анатолійович, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 12 травня 2021 року, заочне рішення суду скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2022 року позов комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за централізоване опалення та за гаряче водопостачання у розмірі 30 337, 32 грн. (тридцять тисяч триста тридцять сім грн. тридцять дві коп.), а також стягнуто на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі по 1 135,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду адвокат Ткаченко О.П., який діє від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить застосувати до позовних вимог позивача позовну давність та скасувати рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що судом першої інстанції невірно визначено строк позовної давності у спірних правовідносинах, вказує, що заборгованість яка виникла з 01.01.2014 року до 14.05.2017 року не підлягала стягненню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й у квартирі відповідачів, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З розрахунку вбачається, що протягом тривалого часу відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у них перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість за період з 01.01.2014 року по 01.12.2019 рік виникла заборгованість у розмірі 30 337,32 грн., яка складається з 30 291,34 грн. заборгованість за послуги централізованого опалення, 45,98 грн. заборгованість за послуги гарячого водопостачання, що підтверджується розрахунком заборгованості та актами.

Обґрунтовуючи поданий позов, КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначило, що відповідачі, починаючи з січня 2014 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому наявні підстави для стягнення з останніх суми заборгованості.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості по житлово-комунальним послугам, оскільки останні належним чином не виконували свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.12.2019 рік виникла заборгованість у розмірі 30 337,32 грн., з огляду на доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону станом на початок виникнення заборгованості відповідача) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09 листопада 2017 року) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, а тому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Будь-яких доказів, що відповідачі не отримували житлово-комунальні послуги матеріали справи не містять.

Крім того, розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано, будь-яких інших розрахунків суду не надано.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо застосування позовної давності, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що саме за заявою скаржника ОСОБА_1 було скасовано заочне рішення від 12 травня 2021 року в справі, в своїй заяві останній посилався на відсутність між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та гаряче водопостачання, оскільки квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності, вважав, що заборгованість за надані послуги слід стягнути з відповідачів у відповідності до розміру їх часток, а отже ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про розгляд справи із заявою про застосування строку позовної давності до суду першої інстанції не звертався, тому у суду першої інстанції були обґрунтовано відсутні підстави для застосування такого строку під час ухвалення судового рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Під час виконання судового доручення у судовому засіданні, проведеному судом Ленінського району м. Мінськ, зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_2 , позовні вимоги визнає в повному обсязі, згодна на розгляд справи за її відсутності, заборгованість зобов`язується сплатити в повному обсязі. З заявою про застосування позовної давності до суду не зверталася.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про застосування строків позовної давності, заявлене в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягає, оскільки відповідач мав об`єктивну можливість подати відповідну заяву у суді першої інстанції, проте своїм правом не скористався.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 лютого 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Олега Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 28 червня 2024 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді С.В. Радченко

І.В. Склярська