Апеляційне провадження №22-ц/824/2500/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ЕНД КОМЕРШЛ ГРУП» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2018 року між ТОВ «ЕЛІТ ЕНД КОМЕРШЛ ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з продажу житлової нерухомості № 22/06/18-1, предметом якого стало надання послуг із забезпечення інформацією, пошук та надання послуг з метою укладання договору або попереднього договору або іншого правочину стосовно продажу (відчуження) об`єкта нерухомості, а саме - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 162, 4 кв. м. Даний договір був укладений строком на шість місяців, а саме до 21 грудня 2018 року.

Протягом строку дії договору позивачем було надано ряд послуг, зокрема, розміщені оголошення, організовані зустрічі відповідача із потенційними покупцями зазначеної квартири, огляд квартири потенційними покупцями в присутності відповідача, у тому числі і ОСОБА_4 28.08.2018 року.

В подальшому між відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири від 12.10.2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., реєстраційний номер - 43478525.

Позивач стверджує, що ним належно та у повному обсязі було виконано свої зобов`язання за договором, відповідно до умов якого винагорода позивача має становити 3 % від вартості продажу квартири, що, в свою чергу, становила 330 000 доларів США. Отже, за надані позивачем послуги відповідач мав сплатити 9900 доларів США, чого не було здійснено.

Крім цього, відповідно до умов договору, у випадку несвоєчасного виконання замовником, тобто відповідачем, умов по оплаті послуг, він, також, зобов`язаний сплатити виконавцю, тобто позивачу, неустойку (штраф) у розмірі 50 % від вартості послуг, тобто 4950 доларів США.

На підставі викладеного позивач просив стягнути із відповідача вартість наданих йому послуг та неустойку у загальному розмірі 14 850 доларів США та судові витрати по справі.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року позов задоволено; стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕЛІТ ЕНД КОМЕРШЛ ГРУП» заборгованість за Договором про надання послуг з продажу житлової нерухомості № 22/06/18-1 від 22.06.2018 року в розмірі 113 602, 50 грн. та судовий збір в розмірі 1136, 03 грн., а всього стягнуто 114 738, 53 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, відповідач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, щооскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

20.10.2022 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що 22.06.2018 року між ТОВ «ЕЛІТ ЕНД КОМЕРШЛ ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з продажу житлової нерухомості № 22/06/18-1, предметом якого стало надання послуг із забезпечення інформацією, пошук та надання послуг з метою укладання договору або попереднього договору або іншого правочину стосовно продажу (відчуження) об`єкта нерухомості, а саме - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 162, 4 кв. м.

Відповідно до п. 5.1. Договору, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом шести місяців, а саме до 21.12.2018 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.10.2018 року між ОСОБА_1 , який діяв своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 , а також ОСОБА_2 , які виступали у якості продавців, та ОСОБА_4 , що виступала у якості покупця, було укладено Договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 2.1. даного договору купівлі-продажу ціна продажу квартири становила 2 524 000 грн

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті винагороди за Договором про надання послуг з продажу житлової нерухомості № 22/06/18-1 від 22.06.2018р. протягом двох робочих днів не виконав, відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню винагорода за виконання договору у розмірі 75 735 грн., що становить 3% від 2524500грн. та неустойка у розмірі 37 867 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Усі доводи апелянта фактично були представлені ним і в суді першої інстанції, оцінені судом, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Зважаючи на наведене, у апеляційного суду відсутній обов`язок повторного зазначення тих висновків, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, і з якими в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції ґрунтував свої висновки на тому, що ОСОБА_3 , діючи на підставі доручення, здійснював огляд квартири, а у відповідності до п. 4.5 Договору про надання послуг з продажу житлової нерухомості від 22.06.2018р. послуги вважаються наданими виконавцем замовнику у тому випадку, якщо замовник, або інші особи, протягом строку дії цього Договору, продали (здійснили будь-яке відчуження) об`єкту нерухомості.

З матеріалів справи вбачається, що договір дійсний до 21.12.20218 року, при цьому відчуження квартири відбулося 12.10.2018 року, тобто в межах дії Договору про надання послуг з продажу житлової нерухомості, укладеного між позивачем та відповідачем. З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог, відтак підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389

ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько