Провадження № 2/344/4939/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Грималюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Думич Оксана Іванівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

26.11.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, в якій просить: шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати позивачем.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.10.2012 між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спочатку сімейне життя склалося добре, однак згодом стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне життя подружжя не склалося через втрату взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу є не можливим та суперечить інтересам позивача. Спір щодо місця проживання дитини відсутній, позивач вважає за необхідне залишити малолітнього сина проживати разом з матір`ю (а.с. 1-5).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.11.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 16).

02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 20-21).

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати без сторони позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 10.12.2024 від такого до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, відповідно до якої просив дану справу слухати за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 19.12.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 16 жовтня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16 жовтня 2012, про що складено відповідний актовий запис №1505, прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_5 (а.с. 25).

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено, кожен із сторін живе своїми інтересами.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст. 110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання суду, знайшли своє місце обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, то шлюб між сторонами, слід розірвати.

Таким чином позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи те, що позивач просила малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з матір`ю, відповідач подав заяву, відповідно до якої позов визнав у повному обсязі, тобто останній не заперечує щодо проживання дитини разом із позивачем. Відтак, спору між сторонами про визначення місця проживання немає, таке узгоджено добровільно.

У разі виникнення спору, сторони вправі звернутися до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дитини.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 344/2561/16, провадження № 61-12422св18, викладено правовий висновок, що рішення про розірвання шлюбу, яким визначено місце проживання дитини, за своєю правовою природою не є судовим рішенням про визначення місця проживання дитини відповідно до статті 19 СК України. Вказане також закріплено у постанові від 19.06.2023 у справі №568/854/22.

У порядку ч. 2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 968,96 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 16 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1505, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок, відповідно до квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» ID9969-8078-1612-0384 від 26.11.202 4 року.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Думич Оксана Іванівна, вул. Незалежності, 4, оф. 417, м. Івано-Франківськ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення - 23 грудня 2024 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.