Дата документу 28.06.2024Справа № 554/4028/23
Провадження № 2-др/554/36/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 червня 2024 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою представника відповідача адвоката Остапенко Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину, третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину, третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради.
Рішенням Октябрського районного суду від 14.06.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради - залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину; третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2023 року і до досягнення сином повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 1073,60 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Представник відповідача адвокат Остапенко І.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 554/4028/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради про визначення місця проживання дитини, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів.

14.06.2024 року Октябрським районним судом м. Полтави прийнято рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. В судовому засіданні нею як представником зроблено усну заяву про подачу на протязі п`ятиденного строку детального розрахунку понесених судових витрат. Сума судових витрат, які понесені ОСОБА_2 в суді першої інстанції становить 33 800 грн. Вважає, що судові витрати повинні бути покладені саме на позивача за первісним позовом ОСОБА_1 .

До суду надійшло клопотання сторони позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому адвокат Прядко О.О. зазначив, що у відзиві на первісний позов відповідач надав розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. У зустрічному позові ОСОБА_2 надав розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. Таким чином, орієнтовні витрати заявлені ОСОБА_2 істотно перевищують витрати, заявлені представником відповідача за первісним позовом адвокатом Остапенко І.О. Отже, суд має право відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні щонайменше 12 800 грн. із заявлених 33 800 грн. Крім того, представник позивача вважає подані докази частково неналежними до цієї справи, оскільки в квитанції від 15.05.2024 року на суму 2700 грн. не зазначено номер справи у якій надавалась правова допомога, а рахунок на підставі якого була зроблена оплата відповідачем до суду не надавався. Щодо акту приймання-передачі від 18.06.2024 року, то представник позивача вважає поданий доказ неналежним до цієї справи, оскільки в акті приймання-передачі не зазначено номер справи, у якій клієнту надавались ці послуги. Представник заперечує про співмірність обсягу наданих послуг із їх вартістю, а також вважає, що не всі зазначені у заяві послуги були необхідними.

Позивач та її представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач та його представник до суду не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені належним чином. ОСОБА_2 у наданій заяві просив про розгляд справи у відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вирішив розглянути заяву у відсутність учасників справи, які не з`явились до суду, на підставі наявних даних і доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 в заяві зазначила, що суд під час розгляду даної справи не вирішив питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, а саме: стягнення витрат на правничу допомогу.

До суду надано договір №31/2022 про надання правничої допомоги від 19.09.2022 року, укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Аргос» в особі керуючого партнера Остапенко О.П. (т.2 а.с.31-33); ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Остапенко І.О. (т.2 а.с.30,35); квитанції на оплату виконаних адвокатом робіт (т.3 а.с.181(зворот),183-185).

З детального розрахунку суми судових витрат та акту прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг від 18.06.2024 року вбачається, що адвокатом Остапенко І.О. надано ОСОБА_2 правничу допомогу згідно договору від 19.09.2022 року в сумі 33 800 гривень (т.3 а.с.180-181, а.с.185 (зворот).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц.

Судом встановлено, що обсяг наданих послуг та розмір витрат понесених відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) на професійну правничу допомогу, яку надавала адвокат Остапенко І.О., підтверджується умовами договору про надання професійної правничої допомоги, звітом, квитанціями про сплату витрат на правничу допомогу, детальними описом та актом прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надавши докази про витрати на професійну правничу допомогу та детальні описи виконаних адвокатом робіт, відповідач (позивач за зустрічним позовом) мав сподівання, що у разі відмови у первісному позову та задоволення зустрічного позову ці витрати будуть стягнуті з ОСОБА_1 .

Суд вважає, що надані стороною відповідача докази про понесення витрат на професійну правничу допомогу є належними доказами, які підтверджують понесення стороною таких витрат. Зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом робіт, час витрачений нею на їх виконання, обсяг наданих нею послуг під час слухання справи у суді, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 33 800 гривеньвитрат на професійну правничу допомогу.

Також слід зазначити, що позивачем (відповідачем по зустрічному позову) фактично не були спростовані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину, третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; 33 800гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М.Чуванова