Справа №333/6848/24
Провадження №2/333/3919/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю: секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 ,Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за заповітом.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та чоловік відповідача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 18.08.2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів належну йому на праві власності частину будинку та земельної ділянки сину, позивачу по справі, тобто, є майно, яке не охоплене заповітом. 26.07.2022 року він подав нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На момент смерті батькові на праві власності належало наступне нерухоме майно: 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1996 року № 180/1913 та земельна ділянка , що розташована на території Лугівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,68 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 0006532, на яке відкрилася спадщина. У цей же день його мама, ОСОБА_1 також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Постановою нотаріуса від 31.07.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державної реєстрації біржового договору від 23.02.1996 року .

Посилаючись на викладені обставини просить визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування зав заповітом та на 1/2 частину земельної ділянки , що розташована на території Лугівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,68 га ( на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 0006532 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Процесуальні дії у справі, позиція сторін.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомлення сторін, призначено підготовче засідання,

Ухвалою суду від 07.11.2024 року витребувано від Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25Б, копію спадкової справи після померлого ОСОБА_3 .

Ухвалою суду 07.11.2024 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Трачук Н.І., подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Запорізької міської ради Мірошниченко О.О., в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі представника, під час вирішення справи покладається на розсуд суду .

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність, позов визнала у повному обсязі.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем прийняття спадщини.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, що відкрилася після смерті року на житловий будинок та земельну ділянку( яку саме не зазначено) є позивач, його син, спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідача.

Донька спадкодавця, ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою від 02.02.2022 року

На момент смерті ОСОБА_3 на праві власності належало наступне нерухоме майно:

1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1996 року № 180/1913 та земельна ділянка , що розташована на території Лугівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,68 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 0006532.

Договір купівлі-продажу від 23.02.1996 року було укладено у період перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом про шлюб від 07.06.1975 року, таким чином, відповідно до ст. 27 КЗпШ, який діяв на той час, спірний будинок є спільним майном подружжя та 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 у порядку поділу майна подружжя, так як презюмується, що частки є рівними, а 1/2 частина цього будинку, її чоловікові, ОСОБА_3 ..

ОСОБА_3 18.08.2017 року склав заповіт, яким заповів належну йому 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 позивачу.

Таким чином, позивач прийняв спадщину як за законом так і за заповітом, оскільки заповіт не містить ідентифікаційних даних земельної ділянки, між тим, спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 006532 належала земельна ділянка , що розташована на території Лугівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,68 га., 1/2 частину якої прийняв позивач у порядку спадкування за законом, а 1/2 частину цієї ж земельної ділянки у порядку спадкування за законом прийняла відповідач, як дружина і спадкоємець першої черги, про що подала відповідну заяву нотаріусу.

Постановою нотаріуса від 31.07.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державної реєстрації біржового договору від 23.02.1996 року, що стало підставою для звернення до суду.

Висновки суду.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, окрім судового порядку отримання документів щодо права власності на спадщину, у силу надання нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, право позивача на спадкування як за законом, так і за заповітом знайшло своє підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач не заявляє вимоги про стягнення судового збору з відповідача, тому суд дане питання не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. та, 10, 12, 18, 263-265, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1261 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована на території Лугівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,68 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 0006532 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова