УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року

м. Київ

справа № 501/229/15-ц

провадження № 61-539ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бандиш Ганна Іванівна, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс») звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявник просив суд замінити стягувача АТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 501/229/15-ц, на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс».

Заяву мотивовано тим, що 18 квітня 2023 року між АТ «УкрСиббанк»

та ТОВ «ФК «Укртехфінанс» укладено договір факторингу

№ 18/04/2/2023, відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору,

а фактор зобов`язується прийняти право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 21 листопада 2006 року № 0 та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня

2023 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрсиббанк» задоволено.

Замінено у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 липня 2020 року у справі № 501/229/15-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, сторону стягувача з АТ «Укрсиббанк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс».

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на стадії виконання судового рішення відбулася заміна в зобов`язанні, що є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу, право на заміну сторони є обґрунтованим, та є підстави для заміни сторони з АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс». Суд вважає, що заявником надані належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджують право заявника на заміну сторони в зобов`язанні.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Ухвалу Іллічівського міського суду від 04 вересня 2023 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, керувався тим, що заявником надані належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджують право заявника на заміну сторони в зобов`язанні.

08 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бандиш Г. І., з пропуском строку на касаційне оскарження, надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просила суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник в касаційній скарзі зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували статті 512, 514, 517 ЦК України, статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження», та статтю 442 ЦПК України.

Також зазначає, що судами було порушено норми процесуального права, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» не надало доказів для підтвердження належного переходу права вимоги, а саме, належні та допустимі докази реальності передання права вимоги кредитором (банком) новому кредитору (заявнику).

Заявник вважає, що судами було порушено норми матеріального права, зокрема, не взято до уваги той факт, що договір поруки № 62860

від 21 листопада 2006 року, за яким ОСОБА_1 є поручителем, припинив свою дію коли постановою Верховного суду у справі було змінено заочне рішення суду. Вважає, що порука не може поширюватись на укладені після рішення суду правочини, зокрема, на договір факторингу, а тому у виконавчих провадженнях, де ОСОБА_1 виступає як поручитель, не може бути здійснено заміну стягувача.

Також, касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року заявник не отримувала, ознайомилась із його змістом в день оприлюднення постанови в Єдиному державну реєстрі судових рішень - 11 грудня 2023 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, запропоновано: подати до суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважні причини пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджують поважність таких причин; надати відомості про електронний кабінет адвоката Бандиш Г. І.та інших осіб, які приймають участь у справі за їх наявності.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 01 квітня 2024 року заявник надіслала до суду матеріали, з яких вбачається, що недоліки касаційної скарги усунено.

Заявник надала копію довідки Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2024 року про направлення копії оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року (повний текст якої складено 04 грудня 2023 року) на електронну адресу заявника 08 грудня 2023 року (доставлено до електронної скриньки 08 грудня 2023 року). Із тексту вказаної довідки Одеського апеляційного суду вбачається, що автоматизована система документообігу суду не містить інформації про направлення оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 та/або її представнику. 08 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бандиш Г. І., направила до Верховного Суду касаційну скаргу, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

З огляду на викладене, клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року підлягає задоволенню.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнено у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 листопада 2006 року в розмірі 55 350,31 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 24 листопада 2014 року, складає 866 880,67 грн та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит - 21 755,04 грн.

02 квітня 2019 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року залишено без змін.

29 квітня 2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 квітня

2019 року змінено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь

АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 55 350,31 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 24 грудня 2014 року, складає 866 880,67 грн та заборгованість зі сплати пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит - 21 755,04 грн.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь

АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 55 350,31 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 24 грудня 2014 року, складає 866 880,67 грн та заборгованість зі сплати пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит - 21 755,04 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн з кожного.

На момент звернення заявника до суду, рішення суду набрало чинності та передано до виконання.

18 квітня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір факторингу № 18/04/2/2023 відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 листопада 2006 року та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, якими забезпечується зобов`язання, якими забезпечується зобов`язання за первинними договорами (окрім договорів, укладених у нотаріальній формі, які встановлюють забезпечення виконання зобов`язань).

18 квітня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. за реєстровим № 7200.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» є новим кредитором за кредитним договором № 0 від 21 листопада 2006 року.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині першій статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Також слід вказати, що законодавством встановлено, що одним із видів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування відступлення права грошової вимоги).

Відповідно до статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів.

Крім того, статтями 512, 1077 ЦК України розмежовуються правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочин з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

Вказаними нормами встановлюється, що за договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження іншої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

А тому, договір факторингу становить фінансування відступлення права грошової вимоги і відмінними ознаками цього є: предмет договору (право грошової вимоги до третьої особи), зобов`язання передачі або передача грошових коштів і те, що вказана послуга надається за плату.

Тобто, основним підтвердженням передачі грошової вимоги за договором факторингу є плата за вказану послугу.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дослідив усі документи, які було надано заявником до суду першої інстанції разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, та дійшов правильного висновку, що вказані докази є достатніми, належними та допустимими щодо передачі права вимоги ТОВ «ФК «Укртехфінанс».

А тому доводи касаційної скарги, що ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» не було надано доказів для підтвердження належного переходу права вимоги є необґрунтованими та зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, а також необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Довід касаційної скарги щодо припинення дії договору поруки після ухвалення в цій справі Верховним судом постанови 29 квітня 2020 року, якою змінено заочне рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок у постанові від 08 лютого 2022 року у справа № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс21) про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, за результатами оцінки доводів заявника та змісту оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бандиш Ганна Іванівна, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська