УХВАЛА

25 червня 2024 року

м. Київ

справа № 607/16890/22

провадження № 61-8354ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 суму авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05 лютого 2021 року у розмірі 1 120 000,00 грн, суму інфляційних нарахувань - 358 445,65 грн, суму трьох процентів річних - 54 772,60 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 12 лютого 2024 року та ухвали суду від 24 травня 2024 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційну скаргу особи ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року залишено без змін, здійснено розподіл судових витрат.

У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

У червні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11 червня 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 369/1923/15-ц, від 23 липня 2018 року у справі № 461/5297/16, від 08 серпня 2018 року у справі № 686/10026/16-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 544/174/17, від 28 серпня 2019 року у справі № 128/1885/14-ц, від 14 січня 2019 року у справі № 311/917/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 520/6286/16-ц, від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, від 14 травня 2021 року у справі № 205/6803/19, від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 369/14444/18, від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, від 08 червня 2022 року у справі № 913/618/21, від 21 липня 2022 року у справі № 537/4780/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/16890/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян