Справа № 766/4130/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 07.08.2018 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» укладено кредитний договір №0075/08/2018/0268, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 498 199,00 гривень на придбання житлової нерухомості, на строк з 07 серпня 2018 року по 05 серпня 2038 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 18,90 % річних та за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,90 %. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору кредит надавався банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк», код банку 320478. За приписами п.3.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у додатку №2 до цього договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 8042,00 грн. (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця, шляхом внесення/перерахування коштів на рахунок, відкритий в АБ «Укргазбанк», через касу або шляхом безготівкового перерахування. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, які були перераховані 07.08.2018 року на його поточний рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 . Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором. Таким чином, станом на 10.08.2023 року відповідач має прострочену заборгованість перед позивачем по процентам у розмірі 106 304,91 грн. Позивач керуючись ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував суму 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відповідачем процентів, загальний розмір якої складає 1451,51 грн. Загальна заборгованість відповідача перед відповідачем, що підлягає дострокову стягненню станом на 10.08.2023 року, складає 595 075,38 грн, в т.ч. заборгованість по кредиту поточна - 477 295,75 грн; заборгованість по кредиту прострочена - 0,00 грн.; заборгованість по процентам поточна - 10 023,21 грн; заборгованість по процентам прострочена - 106 304,91 грн; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 1341,54 грн; сума 3% річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту - 109,97 грн. Таким чином, у позивача виникло право дострокового стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 595 075,38 грн. Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_2 , на умовах договору поруки №1 від 07 серпня 2018 року. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором №0075/08/2018/0268 від 07 серпня 2018 року та договором поруки №1 від 07 серпня 2018 року, яка станом на 10.08.2023 року складає 595 075,38 грн, в т.ч. заборгованість по кредиту поточна - 477 295,75 грн; заборгованість по кредиту прострочена - 0,00 грн.; заборгованість по процентам поточна - 10 023,21 грн; заборгованість по процентам прострочена - 106 304,91 грн; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 1341,54 грн; сума 3% річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту - 109,91 грн. та витрати з оплати судового збору у сумі 8926,13 грн по 4463,07 грн з кожного.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.04.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги в частині нарахування позивачем сум інфляційних втрат, а також 3% річних на суму заборгованості, за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме не сплати платежів за кредитним договором не визнаються. Відповідно до позову визначено, що сума інфляційних втрат та 3% річних нараховані позивачем відповідно до ст.625 ЦК України як відповідальність за неналежне виконання грошових зобов`язань. Указам Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 62/244, із подальшими змінами введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на час розгляду справи до 14 травня 2024 року. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування позивачем на суму боргу індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, є незаконним, відтак вказані вимоги не підлягають задоволенню. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам та суми 3% річних, нарахованих за несвоєчасну сплату нарахованих процентів. Справу просила розглянути без участі відповідача ОСОБА_1

12.04.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги в частині нарахування позивачем сум інфляційних втрат, а також 3% річних на суму заборгованості, за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме несплати платежів за кредитним договором не визнаються. Відповідно до позову визначено, що сума інфляційних втрат та 3% річних нараховані позивачем відповідно до ст.625 ЦК України як відповідальність за неналежне виконання грошових зобов`язань. Указам Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 62/244, із подальшими змінами введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на час розгляду справи до 14 травня 2024 року. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування позивачем на суму боргу індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, є незаконним, відтак вказані вимоги не підлягають задоволенню. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам та суми 3% річних нарахованих за несвоєчасну сплату нарахованих процентів. Справу просила розглянути без участі відповідача ОСОБА_2

16.04.2024 року представник позивача Ніценко О.С. надав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що у відзиві відповідачем 2 не спростовано обставину повного виконання позивачем зобов`язань перед ним за кредитним договором № 0074/08/2018/0268 від 07.08.2018 року (надалі - Кредитний договір) щодо надання кредитних коштів у розмірі 498 199,00 грн. на придбання житлової нерухомості. Також, відповідачем 2 не спростовано, що загальний залишок боргу за кредитним договором станом на дату подання позовної заяви до суду по тілу кредиту 477 295,75 грн. по нарахованим процентам 116 328,12 грн. У відповідності до приписів п. 4.3.1. Кредитного договору позичальник має зобов`язання повернути усю суму кредиту та нараховані проценти у строки та у порядку, визначеним кредитним договором. За змістом відзиву, можна зробити висновок, що відповідач 2 усвідомлював про наявність у нього зобов`язання перед позивачем по сплаті усієї суми кредиту та нарахованих процентів за його користування. Водночас, відповідач 2 вважає, що нараховані позивачем в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України суми інфляційний втрат та 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами є незаконними, посилаючись на Указ Президента України від 24.02.2022 року №62/244 «Про введення воєнного стану» та пункт 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України. Позивач з такою позицією відповідача 2 не може погодитись. Так, позивачем додавались до позовної заяви виписки по рахункам № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ), та розрахунок заборгованості, виходячи із змісту яких можна дійти до висновку, що нарахування сум інфляційних втрат у розмірі 1 341,54 грн. та 3% річних у розмірі 109,97 грн. за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами відбулось за період з 11.08.2020 року по 16.02.2022 року включно. Указ Президента України від 24.02.2022 року № 62/244 «Про введення воєнного стану» набув чинності 24.02.2022 року. Пункт 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України набув чинності з 15.03.2022 року, яким встановлено звільнення позичальнику від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, починаючи з 24.02.2022 року та з цього періоду не підлягають стягненню кредиторами. Отже, здійсненні позивачем нарахування, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, сум інфляційних втрат у розмірі 1 341,54 грн. та 3 % річних у розмірі 109,97 грн. за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштам за період з 11.08.2020 року по 16.02.2022 року є правомірними. При розгляді позовних по справі № 766/4130/23 положення п. 18 Перехідних положень ЦК України застосуванню не підлягає.

Представник позивача в судове засідання, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановлений законом порядку, надали до суду відзиви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07.08.2018 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» укладено кредитний договір №0075/08/2018/0268, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 498 199,00 гривень на придбання житлової нерухомості, на строк з 07 серпня 2018 року по 05 серпня 2038 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 18,90 % річних та за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,90 % (п.1.1. - 1.4.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору кредит надавався банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк», код банку 320478.

У відповідності до 4.1.1. кредитного договору банк зобов`язався відкрити позичальнику відкрити рахунок з обліку кредиту НОМЕР_14.980 та рахунок № НОМЕР_10 для внесення періодичних платежів, дострокового погашення заборгованості по кредиту та всіх комісій, передбачених цим договором.

За приписами п.3.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у додатку №2 до цього договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 8042,00 грн. (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця, шляхом внесення/перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_10 , відкритий в АБ «Укргазбанк», через касу або шляхом безготівкового перерахування.

За приписами п.4.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені у п.1.2 цього договору цілі. Повернути банку отриманий кредит та сплатити нарахованої комісії (якщо буде мати місце), нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та в порядку згідно цього договору.

Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_2 на умовах договору поруки №1 від 07 серпня 2018 року.

Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору (п.1.2 Договору).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором (п.1.4 Договору).

В силу ст.ст.509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи подані до суду докази, у відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 станом на 10.08.2023 року наявна заборгованості за кредитним договором №0075/08/2018/0268 від 07.08.2018 року у загальному розмірі 595 075,38 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту поточна - 477 295,75 грн; заборгованості по кредиту прострочена - 0,00 грн.; заборгованості по процентам поточна - 10 023,21 грн; заборгованості по процентам прострочена - 106 304,91 грн; суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 1341,54 грн; суми 3% річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України, за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту - 109,97 грн.

Зазначені обставини також підтверджуються поданими до суду виписками по рахункам № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ).

При цьому, судом враховується, що відповідачі не надали жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, на які посилається банк як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, та стягненню у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору споживчого кредиту №0265/03/2018/0244 від 29.03.2018, зокрема заборгованості по кредиту поточна - 477 295,75 грн; заборгованості по процентам поточна - 10 023,21 грн; заборгованості по процентам прострочена - 106 304,91 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних збитків за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, приймаючи не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач має право на стягнення нарахувань, передбачених ст. 625 ЦПК України.

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок, судом встановлено вірність їх нарахування, які за період з 11.08.2020 року по 16.02.2022 року складають: суму інфляційних втрат у розмірі 1 341,54 грн. та 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 109,97 грн.

Одночасно судом приймається, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та діє на час постановлення цього рішення суду.

Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги, що позивачем нарахування відсотків та інфляційних втрат у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦПК України здійснено до 23 лютого 2022 року, та не охоплюється період, в який на території України введено воєнний стан, суд доходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача також підлягають нарахування у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦПК України, а саме: сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 1341,54 грн; 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту - 109,97 грн.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи вказані положення закону, а також умови договору поруки від 07 серпня 2018 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги банку до поручителя як солідарного боржника за зобов`язаннями ОСОБА_1 , суд вважає обґрунтованими, і такими, які підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідачами, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати кредитних коштів та відсутності заборгованості перед позивачем по їх погашенню.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка позичальником добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 595 075,38 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 8926,13 грн по 4463,07 грн з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 142, 247, 263-265, 268, 355 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629, 631, 633, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () заборгованість за кредитним договором №0075/08/2018/0268 від 07 серпня 2018 року та договором поруки №1 від 07 серпня 2018 року, яка станом на 10.08.2023 року складає 595 075,38 грн, в т.ч. заборгованість по кредиту поточна - 477 295,75 грн; заборгованість по кредиту прострочена - 0,00 грн.; заборгованість по процентам поточна - 10 023,21 грн; заборгованість по процентам прострочена - 106 304,91 грн; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 1341,54 грн; сума 3% річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту - 109,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () витрати з оплати судового збору у сумі 8926,13 грн по 4463,07 грн з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан