Справа № 130/3664/23
Провадження №22-ц/801/1241/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

28 червня 2024 рокуСправа № 130/3664/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Сопруна В. В.,

провівши підготовчі дії, необхідні для апеляційного розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду відкрито провадження у цій справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 01 квітня 2024 року.

У апеляційній скарзі скаржником було заявлено клопотання про долучення доказу, а саме копії договору про надання фінансових послуг факторингу №2023-09-6К від 19 вересня 2023 року. Дане клопотання мотивоване тим, що позивач не надав копію цього договору в суд першої інстанції, оскільки цього не вимагали суд та відповідач, а позивач вважав, що додані до позову докази, є достатніми. Указаний доказ, на думку скаржника, підтверджує обґрунтованість позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши вмотивованість вказаного вище клопотання, колегія суддів вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частина 8 ст. 83 ЦПК України визначає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Частинами 1-3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17.

У постанові Верховного Суду від 27 березня 2023 року у справі № 686/9366/20 (провадження № 61-8136св22) зазначено, що тлумачення п. 6 ч. 2 ст. 356, ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

За ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченому ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 Верховний Суд зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що доказ, який позивач просить долучити до матеріалів справи, існував на час розгляду справи судом першої інстанції, такого доказу суд першої інстанції не досліджував, натомість заявник не обґрунтував поважності причин неподання такого доказу в суд першої інстанції, разом з тим, матеріали справи не містять доказів та не вказують на обставини, які б завадили йому це зробити.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені норми процесуального права, наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити та надати оцінку фактичним обставинам справи, тому у задоволенні вище вказаного клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи ціну пред`явленого позову та те, що його не віднесено до категорії позовів, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, тому справу слід призначити до розгляду в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників.

Керуючись ст. ст. 7, 365, 366, 367, 369 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» про долучення доказу відмовити.

Підготовчі дії вважати закінченими.

Призначити справу до розгляду в залі судових засідань Вінницького апеляційного суду без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало

В. В. Сопрун