Справа №345/2436/24
Провадження № 2/345/621/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Його рідний брат ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1 у своєму будинку один. Відповідачем по справі є його рідний син ОСОБА_2 , який останні роки перед смерті батька ОСОБА_3 самоусунувся /ухилився/ від надання допомоги батькові, так як його батько перебував у тяжкому безпорадному стані, потребував у такій допомозі через свої тяжкі хвороби, будучи інвалідом 1-ї групи «А».

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав самостійно, так як був розлученим , а його син ОСОБА_4 , проживав окремо від нього на квартирі. З 2015 року брат ОСОБА_5 часто жалівся на стан свого здоров`я , хворів на гіпертонічну хворобу серця, проте лікуватись не дуже хотів, а з часом привчився до шкідливих звичок: паління та вживання алкоголю , отримав 3-ю групу інвалідності .

Так як брат ОСОБА_5 проживав сам, то час від часу позивач його провідував та дізнався, що син ОСОБА_4 рідко приходить до нього , не допомагав та не цікавився ним. Тому саме він здійснював контроль за його проживання та станом його здоров`я. У 2022 року стан здоров`я брата ОСОБА_5 суттєво погіршився , після того як він переніс інфаркт головного мозку . В стаціонарі Калуської ЦРЛ брат проходив лікування , так як в нього було діагностовано інфаркт мозку та ряд супутніх захворювань. Після перенесеного інфаркту головного мозку, хвороба дала ускладнення у вигляді паралічу /лівобічного геміпарезу, когнітивних розладів, моторної афазії /, а найтяжче це порушення функції ходьби та самообслуговування. З вказаним діагнозом брату був потрібний сторонній догляд дома.

Про те син ОСОБА_4 жодного разу не приходив у лікарню до батька і не цікавився його здоров`ям, і це він часто чув від самого брата ОСОБА_5 в лікарні, який неодноразово питав чому син ОСОБА_4 до нього не приходить.

Оскільки син ОСОБА_4 не бажав забирати батька і здійснювати за ним належний догляд, а відвести його до будинковолодіння, де він проживав на АДРЕСА_1 , позивач не міг, так як там не було умов для проживання, та при цьому до себе також не мав можливості забрати так як проживав із своєю сім`єю в однокімнатній квартирі. Оскільки його син ОСОБА_4 ухилявся надавати допомогу батькові в домашніх умовах та забирати його, то було прийнято рішення, щоб його перевести у відділення паліативної допомоги Калуської ЦРЛ, так як його ніхто з близьких родичів не забирає додому.

Після чого Калуська ЦРЛ взяла на себе обов`язки оформити йому групу інвалідності і 22.11.2022р. звернулася з листом до Калуської МСЕК провести огляд хворого ОСОБА_3 для визначення йому групи інвалідності із отриманим діагнозом: «Церебральний атеросклероз. Стан після перенесеного ГРМК у вигляді лівобічного геміпарезу, конгітивних розладів, моторної афазії, порушення функцій ходьби та самообслуговування /23.08.2022р./». Потребує постійного стороннього догляду».30.11.2022р. брат ОСОБА_3 був оглянутий Калуською МСЕК і йому встановили групу інвалідності першу «А» із висновком, що потребує стороннього догляду.

Після встановлення 1-ї групи «А» інвалідності брату ОСОБА_5 була розроблена індивідуальна програма реабілітації за №2391 від 30.11.2023р. , згідно якої встановлені у нього обмежень життєдіяльності щодо: самообслуговування, пересування , орієнтації, спілкування, трудової діяльності. До цих всіх обмежень потребує сторонньої допомоги.

Крім того програмою реабілітації передбачені медична та фізична реабілітації, де періодичне проходження стаціонарного лікування, санаторно-курортне лікування, амбулаторне лікування та лікувальний масаж і лікувальна фізкультура.

Для засобів пересування у програмі було передбачено отримання крісла колісні /коляски/ різних типів та допоміжні засоби для ходіння /ходунки/.

Для спеціального догляду були передбачені допоміжні засоби для туалету та кріслостілець із санітарним оснащенням, та протезні вироби- ортопедичне взуття.

Виконання цієї програми реабілітації хворому брату ОСОБА_3 комусь необхідно було займатися та виконувати , а син ОСОБА_4 самоусунувся і не хотів надавати взагалі будь-яку допомогу .

Згідно листа Управління соціального захисту населення Калуської міської ради від 20.12.2023р. за №01-17/5923/10 отримував замість пенсії, соціальну допомогу особи з інвалідністю 1групи в розмірі 2100грн. в місяць, як інвалід 1-гр. ОСОБА_3 міг прожити за такі гроші без жодної матеріальної допомоги від осіб, які згідно закону зобов`язані були надавати йому таку допомогу.

Тому не маючи жодної допомоги від рідного сина ОСОБА_4 , його брат ОСОБА_3 змушений був тимчасово перебувати у цьому відділенні паліативної допомоги Калуської ЦРЛ, де двічі в нього погіршувався стан здоров`я та проходив додаткове лікування з 05.04. по 08.05.2023р. та з 08.06. по 19.06.2023р. .

За весь цей період перебування у Калуській ЦРЛ відповідач ОСОБА_2 жодного разу не провідував батька і не цікавився його станом здоров`я і не бажав його забирати та надавати будь-яку сторонню допомогу .

Позивачем була здійснена спроба зв`язатися з відповідачем, але він жодного разу не відповідав на його дзвінки, знаючи що то він дзвонить. Тобто впливу на відповідача він не мав, і не міг його заставити здійснювати догляд за батьком.

Тому був змушений вирішувати питання про влаштування брата ОСОБА_5 . При цьому йому порадили помістити його у геріатричний пансіонат у м.Івано-Франківську. Позивач зайнявся документацією необхідною для влаштування брата ОСОБА_3 в геріатричний пансіонат .

Відділ соціального захисту Калуської міської ради видав йому направлення для влаштування брата ОСОБА_3 у геріатричний пансіонат по АДРЕСА_2 , куди його відвезли. Там брат ОСОБА_5 пробув недовго , отримав ще один інсульт, почалися на тілі пролежні і 11 жовтня 2023р. він помер у пансіонаті. Про даний факт повідомили позивача, що тіло треба забрати для поховання і привезти з собою одяг та труну, так як належного одягу в нього там не було. Позивачем було взято на себе всі витрати та організацію поховання брата. При цьому відповідач приїхав на похорон до батька, однак не надавав жодної допомоги у фінансуванні похорон.

Згодом позивач дізнався, що відповідач, як законний спадкоємець 1-ї черги 24.11.2023р подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 24.11.2023р. нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 і після спливу 6-ти місячного термін після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , відповідач чекав законно отримати свідоцтво про право на спадщину батька.

Так як , відповідач ухилявся від надання допомоги рідному батькові, який вкрай потребував такої допомоги через тяжку хворобу та перебування у безпорадному стані , то він не заслуговує бути законним спадкоємцем.

Тому позивач звернувся до суду та просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину , яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити, судові витрати просить покласти на нього (а.с.46).

Відповідача ОСОБА_2 також подав до суду заяву, у відповідності до якої просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с.47).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами (а.с.12,13).

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №6142 від 29.08.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 в стаціонарі Калуської ЦРЛ проходив лікування , так як в нього було діагностовано інфаркт мозку та ряд супутніх захворювань. Після перенесеного інфаркту головного мозку, хвороба дала ускладнення у вигляді паралічу /лівобічного геміпарезу, когнітивних розладів, моторної афазії /,порушення функції ходьби та самообслуговування. (а.с.15). Листом адміністрації лікарні було ініційовано проведення огляду в стаціонарі хворого ОСОБА_3 , який знаходився в паліативному відділі на лікуванні з діагнозом «Церебральний атеросклероз. Стан після перенесеного ГРМК у вигляді лівобічного геміпарезу, конгітивних розладів, моторної афазії, порушення функцій ходьби та самообслуговування /23.08.2022р./». Потребує постійного стороннього догляду».(а.с.16).

Відповідно до довідки до акту огляду Калуською МСЕК від 30.11.2022р. ОСОБА_3 встановлено групу інвалідності першу «А» із висновком, що потребує стороннього догляду (а.с.17).

Так, індивідуальною програмою реабілітації за №2391 від 30.11.2023р. встановлені у ОСОБА_3 обмежень життєдіяльності щодо: самообслуговування, пересування , орієнтації, спілкування, трудової діяльності. До цих всіх обмежень потребує сторонньої допомоги, передбачені медична та фізична реабілітації, де періодичне проходження стаціонарного лікування, санаторно-курортне лікування, амбулаторне лікування та лікувальний масаж і лікувальна фізкультура. Для засобів пересування у програмі було передбачено отримання крісла колісні /коляски/ різних типів та допоміжні засоби для ходіння /ходунки/. Для спеціального догляду були передбачені допоміжні засоби для туалету та кріслостілець із санітарним оснащенням, та протезні вироби- ортопедичне взуття. (а.с.18).

Згідно листа Управління соціального захисту населення Калуської міської ради від 20.12.2023р. за №01-17/5923/10 встановлено, що ОСОБА_3 , 1972 р.н. отримував замість пенсії, соціальну допомогу особи з інвалідністю 1групи в розмірі 2100грн. в місяць, як інвалід 1-гр. (а.с.21).

У зв`язку з хворобою ОСОБА_3 часто перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичних карт (а.с.19,20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а. с. 22).

Згідно копії довідки виданої Івано-Франківським геріатричним пансіонатом від 08.04.2023 року за №193 /27 та платіжних документів ОСОБА_3 дійсно проживав в даному центрі з 17.06.2023 року до дня смерті та знаходився на повному державному забезпеченні. Похорон провів та оплатив всі витрати пов`язані з похороном брат ОСОБА_1 (а.с.24,25,26-28).

Як встановлено довідкою виданою приватним нотаріусом Лесюком П.В. від 12.03.2024 року за №149/01-16 на підставі заяви ОСОБА_2 24.11.2023 року про прийняття спадщини за законом заведена спадкова справа №211/2023 щодо майна померлого ОСОБА_3 , де він є спадкоємцем перщшої черги за законом, а ОСОБА_1 спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті брата (а.с.30).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, померлий тривалий час хворів тяжкою хворобою «Церебральний атеросклероз. Стан після перенесеного ГРМК у вигляді лівобічного геміпарезу, конгітивних розладів, моторної афазії, порушення функцій ходьби та самообслуговування /23.08.2022р./». Потребує постійного стороннього догляду»., знаходився на лікуванні і потребував постійної допомоги згідно ст.1224 ч.5 ЦК України.

Як вбачається з визнання позову відповідачем, він не приймав участі в похованні свого батька, брата позивача. Не надав суду докази того, що допомагав коштами на поховання свого батька. Так само, жодних доказів того, що відповідач допомагав своєму батьку за життя, коли він лікувався і знаходився у лікарні та геріатричному центрі, він також суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що всі вищенаведені дані свідчать про те, що відповідач нехтував своїми синівськими обов`язками, не надавав своєму батьку належної допомоги при житті, коли він хворів та лікувався від тяжкої хвороби, не приймав участі в похованні батька, який хворів на тяжку хворобу Церебральний атеросклероз.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1224, 1261 ЦК України, п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: