Справа № 454/2376/24 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л. Ю.
Провадження № 22-ц/811/3206/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2006 року, у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2022 року у справі № 454/1881/22 збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 6000 грн. на обох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Однак, вона не отримала аліменти у визначеному судом розмірі у зв`язку із ухиленням відповідача від їх сплати, а заборгованість стягнуто виконавчою службою лише частково, станом на 21 червня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становила 62305.38 грн. Зазначає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З наведених підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню (неустойку) за несплату аліментів за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року у розмірі 47425.38 грн.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в розмірі 12960 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1211.20 грн. судового збору.

Заочне рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що пеня за заборгованістю зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зазначає, що розмір пені за місячним платежем розраховується в такий спосіб: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачуються аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Вказує, що загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Крім того, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Вважає, що відповідачем прострочено сплату аліментів за період з липня 2023 року по травень 2024 року, що в загальному становить 11 місяців, однак суд першої інстанції неправомірно зменшив кількість днів заборгованості до одного місяця та кількість місяців, за які прострочено сплату аліментів. Звертає увагу, що при здійснені часткових платежів аліментів кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Наголошує, що в оскаржуваному рішенні суду не наведено мотивів, з яких суд не взяв до уваги поданий нею розрахунок заборгованості та не зазначено підстав для зменшення суми пені за аліментами. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53425.00 грн. пені за несплату аліментів

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2024 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2024 року призначено на 09 год. 30 хв. 23 грудня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 26 грудня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 23 грудня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 26 грудня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів лише за певні місяці, зокрема, за період з травня до серпня 2023 року, жовтень 2023 року, грудень 2023 року, травень 2024 року, тому саме за цей період підлягає нарахуванню пеня, загальний розмір якої становить 12960 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі постанови Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року, ухваленої за результатами перегляду рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 454/2008/18, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2022 року змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 3000 грн. на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 3000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2022 року в апеляційному порядку не оскаржувалося, а відтак набрало законної сили.

02 березня 2023 року на виконання вищезазначеного рішення суду Сокальським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 454/1881//22.

10 березня 2023 року Сокальським відділом державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 71243056 з виконання виконавчого листа № 454/1881//22 від 02 березня 2023 року, виданого Сокальським районним судом Львівської області.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. 21 червня 2023 року в межах виконавчого провадження № 71243056, станом на 01 червня 2023 року боржнику нарахована сума зі сплати аліментів в розмірі 116 189.38 грн., боржником сплачено 53884.00 грн., відтак заборгованість боржника становить 62305.38.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з наданим позивачем розрахунком пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року становить 47425.38 грн.

Вважаючи помилковим наданий позивачем розрахунок пені, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення розрахував пеню за несплату аліментів в розмірі 12960 грн., однак помилково застосував формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. 21 червня 2023 року в межах виконавчого провадження № 71243056, станом на 01 лютого 2023 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 20189.38 грн.

Починаючи з 01 лютого 2023 року, відповідачу щомісячно нараховувалися аліменти в розмірі 6000 грн.

При цьому, відповідач частково сплачував аліменти, а саме, у лютому 2023 року 2000 грн., у березні 2023 року 2000 грн., у квітні 2023 року 3030 грн., у вересні 2023 року 10000 грн., у листопаді 2023 року 4854 грн., у січні 2024 року 10 000 грн., у лютому 2024 року 5000 грн., у березні 2024 року 11000 грн., квітні 2024 року 6000 грн.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

Отже, сплачені відповідачем аліменти у лютому-квітні, вересні та частково у листопаді (в розмірі 3159.38 грн.) 2023 року підлягали зарахуванню на погашення наявної у нього заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 лютого 2023 року в розмірі 20189.38 грн.

Водночас, частина сплачених аліментів у листопаді 2023 року в розмірі 1694.62 грн. (4854 грн. 3159.38 грн. = 1694.62 грн.), а також кошти, сплачені у січні-квітні 2024 року на загальну суму 32000 грн. підлягали зарахуванню на погашення заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого до червня 2023 року та частково за липень 2023 року в розмірі 3694.62 грн.

Відтак, станом на 21 червня 2024 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в загальному розмірі 62305.38 грн., що складається із заборгованості за: липень 2023 року 2305.38 грн., серпень 2023 року 6000 грн., вересень 2023 року 6000 грн., жовтень 2023 року 6000 грн., листопад 2023 року 6000 грн., грудень 2023 року 6000 грн., січень 2024 року 6000 грн., лютий 2024 року 6000 грн., березень 2024 року 6000 грн., квітень 2024 року 6000 грн., травень 2024 року 6000 грн.

З огляду на наведене, розрахунок пені за несплату аліментів за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року належить здійснювати наступним чином:

за липень 2023 року 2305.38 грн. х 326 днів х 1% = 7515.54 грн.;

за серпень 2023 року 6000 грн. х 295 днів х 1% = 17700 грн.;

за вересень 2023 року 6000 грн. х 265 днів х 1% = 15900 грн.;

за жовтень 2023 року 6000 грн. х 234 днів х 1% = 14040 грн.;

за листопад 2023 року 6000 грн. х 204 днів х 1% = 12240 грн.;

за грудень 2023 року 6000 грн. х 173 днів х 1% = 10380 грн.;

за січень 2024 року 6000 грн. х 142 днів х 1% = 8520 грн.;

за лютий 2024 року 6000 грн. х 113 днів х 1% = 6780 грн.;

за березень 2024 року 6000 грн. х 82 днів х 1% = 4920 грн.;

за квітень 2024 року 6000 грн. х 52 днів х 1% = 3120 грн.;

за травень 2024 року 6000 грн. х 21 днів х 1% = 1260 грн.;

Таким чином, розмір пені за несплату ОСОБА_2 аліментів за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року становить 102 375.54 грн. (7515.54 грн. + 17700 грн. + 15900 грн. + 14040 грн. + 12240 грн. + 10380 грн. + 8520 грн. + 6780 грн. + 4920 грн. + 3120 грн. + 1260 грн. = 102375.54 грн.).

Однак, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, тобто 62305.38 грн.

Пред`являючи позовні вимоги, позивач просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів період 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року в розмірі 47425.38 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що у зв`язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року, яка з огляду на вимоги статті 196 СК України не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а позивач заявила позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 47425.38 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 47425.38 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 серпня 2023 року до 21 червня 2024 року в розмірі 47425.38 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 26.12.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк