КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2785/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування шкоди, -

установив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Національного банку України про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено наступні договори банківського вкладу:

- 02 листопада 2015 року договір №2240-ІВ5500 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-1) на суму 12800 грн. під 24,75% річних;

- 11 січня 2016 року договір №224О-ІВ6969 банківського вкладу «Різдвяний сніг Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-2) на суму 50000 грн. під 24,25% річних;

- 09 жовтня 2015 року договір №224О-ІВ5013 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-3) на суму 147000 грн. під 25% річних;

- 09 жовтня 2015 року договір №224О-ІВ5012 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-4) на суму 147000 грн. під 25% річних;

- 09 жовтня 2015 року договір №224О-ІВ5014 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-5) на суму 147000 грн. під 25% річних;

- 13 листопада 2015 року договір №224О-ІВ5690 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-6) на суму 20000 грн. під 24,75% річних;

- 02 грудня 2015 року договір №224О-ІВ6088 банківського вкладу «Різдвяний сніг Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-7) на суму 15000 грн. під 24,25% річних;

- 26 жовтня 2015 року договір №224О-ІВ5312 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-8) на суму 26000 грн. під 25% річних;

- 05.10.2015 року договір № 224О-ІВ4898 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-9) на суму 32000 грн. під 25% річних;

- 14 липня 2015 року договір №450-610067 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-10) на суму 20000 грн. під 25,22% річних;

- 14 липня 2015 року договір №45Б-610065 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-11) на суму 35000 грн. під 25,22% річних;

- 08 червня 2015 року договір №224О-ІВ3314 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-12) на суму 38000 грн. під 25,22% річних;

- 19 травня 2015 року договір №2240-597615 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-13) на суму 21000 грн. під 25,22% річних;

- 19 травня 2015 року договір №2240-597613 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-14) на суму 104441 грн. під 25,22% річних;

- 02 червня 2015 року договір №2240-600447 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-15) на суму 125851 грн. під 25,22% річних;

- 01 вересня 2015 року договір №224О-ІВ4298 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір-16) на суму 15000 грн. під 25,22% річних.

Загальна сума вкладів за вищевказаними договорами банківського вкладу становить 956092 грн.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 травня 2016 року прийнято рішення №463 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик».

Згідно рішення Правління НБУ від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно даного рішення розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №826/6665/16, якою було визнано протиправним та скасовано постанову НБУ про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних.

За таких обставин, позивач вважає, що внаслідок такого неправомірного рішення НБУ йому було завдано майнову шкоду у розмірі 956092 грн., тобто у розмірі суми вкладів за договорами банківського вкладу.

Просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 956092 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його у апеляційному порядку, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в результаті прийняття відповідачем постанови від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» він втратив можливість використовувати власні кошти, розміщені на 16-ти рахунках банку, чим було порушено його право власності на свої кошти та йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 956092 грн.

Вина заподіювача, а саме прийняття протиправного рішення відповідача (постанови Правління НБУ від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних», встановлена судовим рішенням, а саме постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №640/18835/19 визнано протиправною та скасовано Постанову Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

Просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу від НБУ надійшов відзив, обґрунтований тим, що скасування постанови НБУ про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора не означає автоматичного поновлення банком стану, що існував до початку ініціювання процедури його ліквідації, відсутності обставин недоступності вкладів та, відповідно, незаконності одержання вкладниками гарантованих виплат від Фонду як підстави зменшення коштів Фонду.

Зазначає, що позивачем не доведено, що внаслідок дій (бездіяльності) Національного банку України було порушено його право на отримання коштів за договорами банківського вкладу.

Також звертає увагу на те, що у оскарженому рішенні суд дійшов обґрунтованого висновку, відповідно до якого після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Посилається і на те, що відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» є договірними, тоді як до функцій НБУ не належить вирішення спорів, що виникають у договірних відносинах між клієнтом і банком.

НБУ не є стороною у договірних відносинах, що виникли між позивачем та банком, а отже у нього відсутні зобов`язання стосовно виконання умов договорів, укладених між ними.

Окрім цього, посилання в апеляційній скарзі на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №640/18835/19 не є доказом наявності протиправної поведінки чи причинно-наслідкового зв`язку, адже в ньому не міститься жодного висновку про те, що внаслідок будь-яких дій або бездіяльності НБУ були порушені права позивача на отримання коштів за договорами банківського вкладу чи за договорами банківського рахунку, а причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Оскільки Позивач не брав участі у розгляді цієї справи, то посилання на неї є необґрунтованими.

Просив, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №2240-ІВ5500 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в доларах США із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 12800 грн. строком з 02 листопада 2015 року до 02 грудня 2016 року.

11 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ6969 банківського вкладу «Різдвяний сніг Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 50000 грн. строком з 11 січня 2016 року до 11 лютого 2017 року.

09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ5013 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 147000 грн. строком з 09 жовтня 2015 року до 09 листопада 2016 року.

09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ5012 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 147000 грн. з 09 жовтня 2015 року до 09 листопада 2016 року.

09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ5014 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 147000 грн. з 09 жовтня 2015 року до 09 листопада 2016 року.

13 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ5690 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 20000 грн. строком з 13 листопада 2015 року до 13 грудня 2016 року.

02 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ6088 банківського вкладу «Різдвяний сніг Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 15000 грн. строком з 02 грудня 2015 року до 02 січня 2017 року.

26 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ5312 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 26000 грн. строком з 26 жовтня 2015 року до 26 листопада 2016 року.

05 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ4898 банківського вкладу «Осінній оксамит Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 32000 грн. строком з 05 жовтня 2015 року до 05 листопада 2016 року.

14 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №450-610067 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 20000 грн. строком з 14 липня 2015 року до 18 липня 2016 року.

14 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №45Б-610065 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 35000 грн. строком з 14 липня 2015 року до 18 липня 2016 року.

08 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ3314 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 38000 грн. строком з 08 червня 2015 року до 08 червня 2016 року.

19 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №2240-597615 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 21000 грн. строком з 19 травня 2015 року до 19 травня 2016 року.

19 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №2240-597613 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 104441 грн. строком з 19 травня 2015 року до 19 травня 2016 року.

02 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №2240-600447 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 125851 грн. строком з 02 червня 2015 року до 02 червня 2016 року.

01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №224О-ІВ4298 банківського вкладу «Подвійна сила Online» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок, що відкривається Банком на його ім`я у розмірі 15000 грн. строком з 01 вересня 2015 року до 05 вересня 2016 року.

04 квітня 2016 року постановою Правління Національного банку України №231/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних», ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів, установлено для ПАТ «КБ «Хрещатик» обмеження в його діяльності, а також зобов`язано ПАТ «КБ «Хрещатик» надсилати до Департаменту банківського нагляду повідомлення про стан виконання запланованих заходів щодо фінансового оздоровлення банку, а також приведення ним своєї діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства.

05 квітня 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до вказаного рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені ст.ст. 37-39 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 21 квітня 2016 року №560 продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05 квітня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до вказаного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_2 з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно зазначеного рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача, що Національний банк України має нести майнову відповідальність за зобов`язаннями неплатоспроможного банку є необґрунтованими.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини.

Як визначено у п. 16 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплені у ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Згідно із ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку.

Отже після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 січня 2015 року у справі №6-2001цс15, в якій зазначено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У подальшому така правова позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №182/7301/17, у якій зазначається, що після введення у банку тимчасової адміністрації стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж передбачений ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неможливим. Акцептовані кредиторські вимоги не задовольняються за рахунок гарантованого державою відшкодування за вкладами, оскільки їх задоволення здійснюється у межах ліквідаційної процедури у порядку, визначеному статтею 52 Закону, за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна банку.

У своїй постанові від 04 вересня 2019 року у справі №243/8557/16-ц Верховний Суд зазначає, що задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило виконання банком своїх зобов`язань щодо виплати вкладу та процентів позивачу.

Оскільки між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» виникли договірні відносини, то стягнення суми вкладу позивачем повинно відбуватися на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу з урахуванням положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», обов`язковими підставами відшкодування матеріальної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Перераховані складові для деліктних зобов`язань є обов`язковими.

Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку.

Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном.

Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Не заслуговує на увагу і посилання позивача на вимоги ст. 1173 ЦК України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування, в яких реалізується їхня деліктність.

Згідно ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органами місцевого самоврядування відповідно до ст. 140 Конституції України є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про Національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління.

В силу п. 3.1 рішення Конституційного суду України від 26 лютого 2009 року №6-рп/2009 у справі №1-15/2009, Конституція України визначила правовий статус Національного банку України як центрального банку держави, основною функцією якого є забезпечення стабільності грошової одиниці України (стаття 99).

Особливість юридичного статусу Національного банку України полягає в тому, що, з одного боку, він має публічно-правовий статус особливого центрального органу державного управління, самостійного у своїй діяльності від органів державної влади (статті 6, 7, 24, 25, 53 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV, а з іншого - цивільно-правовий статус як юридичної особи, яка має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і перебуває в його повному господарському віданні, та може вчиняти певні цивільно-правові правочини з комерційними банками, державою (статті 4, 29, 31, 42 Закону).

Отже, Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, тобто не є суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

До того ж, у справах за ст. 1173 Цивільного кодексу України суд, по-перше, встановлює невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

У спорі, що розглядаються, доведення самого факту наявності шкоди є передумовою для встановлення наявності порушеного цивільного права.

Крім того, як встановлено ст. 4 ЗУ «Про Національний банк України», Національний банк не відповідає за зобов`язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов`язання.

Аналогічна норма закріплена у ст. 5 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої Національний банк України не відповідає за зобов`язаннями банків, а банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку України, якщо інше не передбачено законом або договором.

До функцій відповідача, перелік яких міститься у ст. ст. 6, 7 Закону України «Про Національний банк України», не належить вирішення спорів, що виникають у договірних відносинах між клієнтом і банком.

Позивачем не надано будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у доведенні ПАТ «КБ «Хрещатик» до неплатоспроможності та доказів заподіяння шкоди протиправними діями чи бездіяльністю відповідача, оскільки розмір вкладу не є розміром шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК України, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та неправомірними діями відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 27 червня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба