Справа № 491/350/23
Провадження № 2/507/9/2024
Номер рядка звіту 52
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
розглянувши в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримав свою позовну заяву та доповнив, що він на своєму автомобілі «Мазда 6» виїжджав із паркувального карману біля магазину. Він увімкнув аварійну сигналізацію та виїжджав на проїзну частину. Він рухався заднім ходом приблизно 3-5 секунд. Коли він зупинився для руху вперед, то почув удар в задню частину автомобіля. Коли вийшов з автомобіля, то побачив, що в його автомобіль в задню частину вдарився чоловік на мопеді. В подальшому він дізнався, що це був ОСОБА_2 . ОСОБА_2 був в стані алкогольного сп`яніння (2.71%о) і взагалі не розумів, що відбувається. Просив його позов задовольнити в повному обсязі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 04 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.
27 липня 2023 року по справі було призначено автотехнічну експертизу та провадження в справі зупинено.
21 травня 2024 року після отримання висновку експерта провадження в справі було поновлено.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
23 серпня 2021 року о 15 годині 10 хвилин в м. Ананьїв по вул. Пушкіна, 65 відбулась дорожня транспортна пригода за участі ОСОБА_2 , який керуючи мопедом марки «Ямаха», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на автомобіль марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті наїзду автомобіль отримав механічні пошкодження. Відносно Горішка було складено протоколи про адміністративну правопорушення за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України.
Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України та звільнено від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 38 КпАП України (а.с. 10).
Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видно, що автомобіль «МАЗДА 6» д/н НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (а.с. 9)
Згідно інформації МСТБУ цивільно-правова відповідальність водія мопеду марки «Ямаха», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована не була, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності був відсутній (а.с. )
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
За ст.1192 ЦК України, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Суд не приймає доводи представника відповідача щодо недоведеності позову через недоведеність вини ОСОБА_2 в ДТП виходячи з наступного.
Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України та звільнено від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 38 КпАП України. Зазначена постанова набрала законної сили та є чинною. При її ухваленні судом зроблено висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчинені ДТП (а.с. 10).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З правового аналізу зазначених норм вбачається, що їх застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення - через відсутність події або складу адміністративного правопорушення.
Відтак, суд приходить висновку про те, що факт закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не є обставиною, яка спростовує наявність вини ОСОБА_2 в скоєнні ДТП.
З висновку експерта № СЕ-19/116-24/783-ІТ від 07.05.2024 року видно, що якщо відповідно до заданого комплексу вихідних даних та обставин, рух автомобіля «Мазда 6» номерний знак НОМЕР_2 до зіткнення становив 1.0с, то в діях водія мопеда «Ямаха» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України і його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди. Суд не приймає до уваги вказану частину висновку, так як сам ОСОБА_2 пояснив, що він бачив автомобіль за 1-2 секунди до зіткнення, про що особисто повідомив суд при узгодженні вихідних даних. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він рухався автомобілем 3-5 секунд заднім ходом і коли зупинився, то відбувся удар в задню частину автомобіля. ОСОБА_2 їхав не по прямій дорозі, а виїхав із-за магазину, з провулку, і через паркувальний карман виїхав на дорогу і вдарився в його автомобіль.
Тому, суд приймає до уваги висновок експерта в частині того, що якщо відповідно до заданого комплексу вихідних даних та обставин, рух автомобіля «Мазда 6» номерний знак НОМЕР_2 до зіткнення становив 2.0с, то в діях водія мопеда «Ямаха» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України і його дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди (а.с. 161-165).
Крім того, з пояснень ОСОБА_2 , які знаходяться в справі про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_2 пояснив, що зіткнення з автомобілем відбулось через те, що він був в стані алкогольного сп`яніння і не бачив автомобіль. Згідно акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 знаходиться в алкогольному сп`янінню 2.71 %о, що підтверджено і переглянутим відеозаписом в судовому засіданні. З відеозапису видно, що ОСОБА_2 через стан сп`яніння взагалі не міг нічого пояснити, а також адекватно реагувати на події, в тому числі і визначити час, коли він побачив автомобіль і коли відбулось зіткнення. Згідно його пояснень в матеріалах справи про адміністративне правопорушення він взагалі не бачив автомобіля.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в суму 1073 грн. 60 коп., а також 3150 грн. витрат на правову допомогу. Вказані витрати обгрунтовані, документально підтвердженні.
Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 133, 141, 259, 263, 264-265, 273, ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Любашівський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення виготовлено 28 червня 2024 року о 13 годині.

Суддя: Вужиловський О.В.