КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6141/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Карандюк Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, -

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13 травня 2021 року близько 13 години 30 хвилин у м. Києві по вулиці Р. Роллана у дворі будинку №2, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "КАМАЗ", що належить ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль "Honda Accord", що належить позивачці.

Внаслідок ДТП належний позивачці транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "КАМАЗ" застрахована в ПрАТ "СК Саламандра" відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР5070574.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «Страхова Компанія «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування.

11 серпня 2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Honda Acсord, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно страхового акту №0033175.05.21/1 у розмірі 33 092,43 грн.

Зазначає, що з метою визначення розміру завданого збитку 19 травня 2021 року позивачка звернулась до ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест». Відповідно до калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт орієнтовна вартість ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин складає 86 586, 00 грн.

За огляд транспортного засобу та складання калькуляції ОСОБА_1 сплатила на користь ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» 1440,00 грн, що підтверджується копією чеку №7023, а також копією акту виконаних робіт №397к від 19 травня 2021 року.

ОСОБА_1 здійснила ремонт транспортного засобу Honda д.н.з. НОМЕР_1 в ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», яке виконало ремонтні роботи та заміну деталей пошкодженого автомобіля HONDA ACСORD, д.н.з. НОМЕР_1 , на загальну суму 85 984,50 грн.

Зазначає, що при здійсненні ремонтних робіт пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу Honda Acсord, д.н.з. НОМЕР_1 здійснено також заміну панелі крила на суму 7 494,00 грн, що не має відношення до ДТП (6245,00 грн. + 1249,00 грн. ПДВ).

Відтак, позивачкою сплачено на користь ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» за здійснення ремонтних робіт та заміну деталей пошкодженого в результаті ДТП автомобіля Honda Acсord, д.н.з. НОМЕР_1 , 78 490,50 грн (85 984,50 грн. - 7 494,00 грн.).

05 липня 2021 року між судовим експертом Таракановим Ю.Ю. та ОСОБА_1 укладено договір на проведення автотоварознавчої експертизи з вирішення наступного питання: «Який розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Honda Accord держномер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 13 травня 2021 року станом на дату ДТП?».

Відповідно до висновку експерта Тараканова Ю.Ю. №395 від 15 липня 2021 року, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 76 782,32 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Honda Accord держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 13 травня 2021 року, станом на дату ДТП складає (з урахуванням ПДВ) 50 800,37 грн.

За проведення експертизи ОСОБА_1 сплачено 3 000,00 грн.

ПрАТ «СК «Саламандра» виплатило позивачці страхове відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Honda Acсord д.н.з. НОМЕР_1 , у сумі 37 353,89 грн.

Однак вказана сума страхового відшкодування не покриває розмір завданого збитку (вартості відновлювального ремонту).

Зазначає, що 03 вересня 2021 року на адресу ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» ОСОБА_1 подала претензію щодо компенсації збитків, завданих в результаті ДТП.

Відповідно до претензії щодо компенсації збитків, завданих в результаті ДТП від 03 вересня 2021 року, ОСОБА_1 вимагала від ПрАТ «СК Саламандра» сплатити відшкодування в розмірі 20 645, 52 грн, виходячи з такого розрахунку:

- 17 707,94 гривень - різниця між розміром збитку згідно з висновком експерта №395 від 15 липня 2021 року та розміром фактично отриманого відшкодування (50 800, 37 грн - 33 092,43 грн);

- 952,73 гривень - вартість дефектування та складання калькуляції ремонту згідно з Актом виконаних робіт ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» №397 від 19 червня 2021 року, вирахувана пропорційно до загальної суми відновлювальних робіт;

- 1 984,85 гривень - вартість автотоварознавчої експертизи згідно з рахунком №37 ФОП ОСОБА_5 , вирахувана пропорційно до загальної суми відновлювальних робіт.

Також, ОСОБА_1 вимагала від ПрАТ «Акціонерна Компанія «Київводоканал» сплатити відшкодування в розмірі 27 484,37 грн, виходячи з такого розрахунку:

- 25 981,95 гривень - різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром збитку для відшкодування страховою компанією згідно з висновками експерта №395 від 15 липня 2021 року (76 782, 32 грн - 50 800, 37 грн);

- 487,27 гривень - вартість дефектування та складання калькуляції ремонту згідно з Актом виконаних робіт ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» №397 від 19 червня 2021 року, вирахувана пропорційно до загальної суми відновлювальних робіт;

- 1 015,15 гривень - вартість автотоварознавчої експертизи згідно з рахунку №37 ФОП ОСОБА_5 , вирахувана пропорційно до загальної суми відновлювальних робіт.

Листом від 21 вересня 2021 року №4628/12/36/02-21 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовило у відшкодуванні збитків та повідомило що на дату ДТП 13 травня 2021 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована полісом АР 5070574 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 21 квітня 2021 року Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», згідно з яким установлено ліміт відповідальності страховика за шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн, франшиза - 0.00 грн. Строк дії цього полісу встановлено до 20 квітня 2022 року включно. За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку обов`язок відшкодувати ОСОБА_1 витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, виник у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра».

26 жовтня 2021 року ПрАТ "СК "Саламандра" здійснило додаткову виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Honda Accord у розмірі 4 261,46 гривень. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування становить 37 353,89 гривень.

Однак, виплачена сума страхового відшкодування не відповідає реальному збитку, визначеного висновком експерта №395 від 15 липня 2021 року (50 800,37 гривень).

Оскільки ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", то з останнього підлягає стягнення в межах ліміту відповідальності страховика різниця в розмірі 25 981,95 гривень між фактичною вартістю відновлювального ремонту в розмірі 76 782,32 гривень та вартістю матеріального збитку в розмірі 50 800,37 гривень.

Вказує, що внаслідок ДТП завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює у 20 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

- стягнути з ПрАТ "СК "Саламандра" на користь позивачки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 13 446,48 гривень;

- стягнути з ПрАТ "Акціонерна Компанія "Київводоканал" на користь позивачки майнову шкоду в розмірі 25 981,95 гривень;

- стягнути з ПрАТ "Акціонерна Компанія "Київводоканал" на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 20 000,00 гривень;

- стягнути солідарно з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" та ПрАТ "СК "Саламандра" на користь позивачки вартість проведення огляду транспортного засобу та складання калькуляції в розмірі 1 440,00 гривень та вартість проведення експертизи у розмірі 3 000,00 гривень;

- стягнути судові витрати.

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 08 травня 2023 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 13 446,48 грн.

Стягнув з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 25 981,95 грн.

Стягнув з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Стягнув солідарно з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 вартість проведення огляду транспортного засобу та складання калькуляції в розмірі 1440,00 грн та вартість проведення експертизи в розмірі 3000,00 грн, тобто по 2220,00 грн з кожного.

Стягнув солідарно з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 908,00 грн, тобто по 454 грн з кожного.

Стягнув солідарно з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 19 500,00 грн, тобто по 9 750,00 грн з кожного.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "КАМАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АР5070574 від 21 квітня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», згідно з яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн.

Зазначає, що сума завданого позивачці збитку не перевищує суму страхової відповідальності визначної в полісі АР5070574, відтак підстави для стягнення з ПрАТ «АК «Київводоканал» будь-яких сум відсутні.

Вказує, що судом першої інстанції не досліджено наявні у справі докази та хибно встановлено розмір матеріального збитку.

Вказує, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги про стягнення з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн за відсутності доказів, підтверджуючих факт заподіяння такої шкоди та за відсутності розрахунку розміру такої шкоди.

Звертає увагу, що моральна шкода, як і будь-яка інша позовна вимога, є предметом доказування, а тому обов`язок доказування моральної шкоди покладається саме на ту сторону, яка просить про її стягнення.

Зазначає, що суд помилково дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" витрат за проведення та складання звіту про оцінку колісного транспортного засобу, оскільки згідно п. 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

Оскільки ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" не є страховиком, відтак в силу прямої норми права не відшкодовує витрати пов`язані із залученням експерта для визначення розміру шкоди.

Щодо розміру судових витрат вказує, що такі є не співмірними із складністю справи та часу витраченого адвокатом на виконання робіт, відтак не підлягають задоволенню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 16 липня 2020 у справі №815/2603/16, від 16 жовтня 2019 року у справі №815/6107/17, від 04 березня 2020 року у справі №815/2215/15.

05 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Терзі О.С., який діє в інтересах ПрАТ "СК "Саламандра", на апеляційну скаргу.

Вказує, що доводи апеляційної скарги суперечать положенням статей 2, 23, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вказує, що згідно статті 29 вищевказаного Закону відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Зазначає, що згідно висновку експерта, вартість відновлювального ремонту з урахування значенням коефіцієнта фізичного зносу складає 50 800,37 гривень.

В обґрунтування відзиву посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03 жовтня 2018 року №686/17155/15-ц, від 04 грудня 2019 року №359/2309/17, від 22 квітня 2021 року №754/5626/19.

Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

21 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", які в цілому дублюють твердження апеляційної скарги. Вказує, що ПрАТ "АК "Київводоканал" є неналежним відповідачем у справі, оскільки покладення на ПрАТ "АК "Київводоканал" обов`язку із сплати страхової суми суперечить нормам Закону України "Про страхування", Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та приписам Цивільного кодексу України.

01 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від адвоката Сабадин А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що доводи апеляційної скарги про те, що відшкодовувати шкоду в межах ліміту відповідальності повинно ПрАТ "СК "Саламандра" є безпідставними, оскільки такі твердження суперечать статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначає, що посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №755/18006/15-ц, навпаки підтверджує позицію позивача, оскільки Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язок страховика відшкодовувати вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а лише з урахуванням фізичного зносу.

Щодо розміру моральної шкоди вказує, що внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачки, остання змушена була витрачати власні зусилля та час, що вплинуло на моральний та емоційний стан. Відтак, суд першої інстанції дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, оцінив спричинену моральну шкоду.

Погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення із відповідачів витрат на проведення експертизи, а також огляд та складання калькуляції.

Вказує, що ПрАТ "АК "Київводоканал" не доведено неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що у зв`язку із розглядом справи в апеляційній інстанції позивачка понесла судові витрати у розмірі 8 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Стягнути з ПрАТ "АК "Київводоканал" судові витрати, пов`язані із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що згідно із вимогами статті 22 цього Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відшкодовує потерпілій особі лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не підлягають відшкодуванню страховиком згідно із законом.

Суд зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «СК «Саламандра» недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 13446,48 грн (50800,37 грн - 37 353,89 грн) підлягають задоволенню.

Також суд зазначив, що з особи, винної у ДТП, підлягає стягненню різниця в розмірі 25 981,95 грн між фактичною вартістю відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) в розмірі 76 782,32 грн та вартістю матеріального збитку в розмірі 50800, 37 грн.

Враховуючи те, що на момент ДТП винуватець ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «АК «Київводоканал», законним володільцем джерела підвищеної небезпеки є ПАТ «АК «Київводоканал», відтак шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який виконував трудовий обов`язок перед ПАТ «АК «Київводоканал», підлягає стягненню з ПрАТ «АК «Київводоканал» в розмірі 25 981,95 грн.

Окрім того, суд вказав, що з відповідачів у рівних частинах слід стягнути вартість проведення огляду транспортного засобу та складання калькуляції в розмірі 1440,00 грн та вартість проведення експертизи в розмірі 3 000,00 грн.

Суд установив, що позивачка, у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу HONDA ACСORD, д.н.з. НОМЕР_1 , зазнала моральної шкоди, проте врахував характер правопорушення, вимоги розумності та справедливості визначив розмір моральної шкоди у 5000,00 грн.

Стягнувши судові витрати, суд зазначив, що такі є доведені, відтак підлягають стягненню з відповідачів.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизи.

Установлено, що власницею транспортного засобу Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ( том 1 а.с. 18-19)

13 травня 2021 року приблизно о 13 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Р. Ролана, у дворі будинку 2, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП належний позивачці транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у справі №759/13145/21 (провадження №3/759/5177/21) притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 20-21).

Відповідно до даних калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин від 19 травня 2021 року, складеної ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» , орієнтовна вартість ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин складає 86 586, 00 грн (51 830,00 гривень - вартість запасних частин та витратних матеріалів; 20 325,00 вартість ремонтно-відновлювальних робіт) (а.с. 22).

За огляд транспортного засобу та складання калькуляції ОСОБА_1 сплатила на користь ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» 1440,00 грн, що підтверджується даними чеку №7023, а також даними акту виконаних робіт №397к від 19 травня 2021 року (а.с. 23-24).

Згідно даних рахунку №1383 АЗЧ від 28 червня 2021 року вартість запасних деталей становить 52 962,00 гривень (а.с. 25).

Згідно акту виконаних робіт №657 від 03 серпня 2021 року вартість виконаних робіт становить 31 663,50 гривень (а.с.26-27).

Згідно акту виконаних робіт №787к від 03 вересня 2021 року вартість виконаних робіт становить 1 359,00 гривень (а.с.28).

Перерахування грошових коштів позивачкою на користь ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» у розмірі 85 984,50 грн підтверджується даними квитанції про оплату №94980889 від 29 червня 2021 року на суму 26 481,00 грн (а.с. 29), даними квитанції про оплату №99353793 від 02 серпня 2021 року на суму 26 481, 00 грн (а.с.30); даними чеку №9962 від 03 серпня 2021 року на суму 31 663,50 грн (а.с. 31-34), даними чеку №11008 від 03 вересня 2021 року на суму 1359,00 грн (а.с. 34).

Згідно даних видаткової накладної №121к від 03 серпня 2021 року вартість запасних деталей з ПДВ становить 49 074,00 гривень (а.с.35).

Згідно даних звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ №33175, складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТОВ "Фінанс-лайн" вартість відновлювального ремонту становить 64 314,26 гривень. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 35 173,88 гривень (а.с. 36-41).

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «Страхова Компанія «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування (а.с.41).

11 серпня 2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Honda Acсord, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно страхового акту №0033175.05.21/1 у розмірі 33092, 43 грн (а.с.42).

26 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Honda Acсord, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно страхового акту №0033175.05.21/1 у розмірі 4 261,46 гривень (а.с.46).

Відповідно до даних висновку експерта Тараканова Ю.Ю. №395 від 15 липня 2021 року вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 76 782,32 грн; матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Honda Accord держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 13 травня 2021 року, станом на дату ДТП складає (з урахуванням ПДВ) 50 800,37 грн (а.с.50-62).

Згідно даних витягу з бази МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 55111, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ "СК "Саламандра" (а.с.80).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон № 1961-IV) визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи.

Відтак, страховик зобов`язаний сплатити потерпілому вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із визначеної судовим експертом вартості відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 76 782,32 грн , а також із визначеної експертом вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 50 800,37 грн, вказавши, що розмір страхового відшкодування має бути визначений в межах 50800,37 грн, з урахування виплаченої суми 37 353,89 грн із страховика підлягає стягненню 13 446,48 гривень.

Відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» рішення суду першої інстанції не оскаржується та не спростовується визначена експертом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 50 800,37 гривень.

Доводи скаржника ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» в тій частині, що судом першої інстанції не досліджено наявні у справі докази та хибно встановлено розмір матеріального збитку, відхиляються апеляційним судом, оскільки скаржником не вказано, які саме докази не досліджено та в чому неправильність визначення розміру матеріального збитку.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що перед судовим експертом Таракановим Ю.Ю. поставлено питання про розмір матеріального збитку, натомість експертом викладено висновок щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля станом на дату ДТП з урахуванням ПДВ у розмірі 50 800,37 грн, є некоректним.

Так, згідно Висновку експерта №395 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 липня 2021 року, складеного судовим експертом Таракановим Ю.Ю., експертом зроблено висновок про вартість матеріального збитку станом на дату ДТП з урахуванням ПДВ у розмірі 50 800,37 грн. При цьому, в дослідницькій частині висновку експертом із належним обґрунтуванням та посиланням на використані джерела інформації проведено розрахунок як вартості відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 76 782,32 грн , так і вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 50 800,37 грн.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо спростування наведених судовим експертом висновків із визначення вказаних чинників.

Доводи скаржника про те, що заподіяна позивачці майнова шкода у розмірі 76 782,32 грн не перевищує ліміт відповідальності страховика, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відносини між страхувальником та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням знос, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки страховик повинен виплатити позивачці страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникає обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

Установивши, що вартість майнового збитку, завданого позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія ОСОБА_2 , перевищує розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що із ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» як роботодавця винної особи на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та страховим відшкодуванням.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на постанову Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, проте висновки місцевого суду у справі, що переглядається апеляційним судом, не суперечать висновкам Верховного Суду про застосування норм права, наведеним у вказаній постанові.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, інтенсивність, тривалість, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, порушення душевної рівноваги, необхідність докладання зусиль для захисту своїх прав, їх відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Застосування вищеописаних критеріїв по відношенню до обставин справи дає змогу дійти необхідних висновків про те, чи могла б людина за певних обставин зазнати переживань в такій мірі, що б на порушника відповідно до закону був би покладений обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом`якшити заподіяні переживання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в певних випадках, в залежності від обставин справи, певні події можуть бути доведеними, зокрема, судовим рішенням, яким встановлено протиправну поведінку. Окрім того, моральна шкода не є явищем, яке має матеріальну форму, моральна шкода це емоційний стан людини.

Розмір визначеної судом суми на відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах розумності та справедливості, співвідноситься із характером шкоди, її наслідками.

Звертаючись з позовом, позивачка вказала, що внаслідок пошкодження майна зазнала душевних страждань, що негативно вплинуло на якість її життя.

Апеляційний суд зазначає, що є очевидним, що наслідком пошкодження транспортного засобу є неможливість його використання, спричинення певних незручностей та додаткових зусиль для організації ремонту автомобіля , що безумовно змінює нормальний життєвий ритм.

Суд першої інстанції правильно врахував доводи позову, визначив розмір моральної шкоди, доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують, та на їх правильність не впливають.

Посилання в обґрунтування апеляційної скарги в цій частині на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №815/6107/17, від 04 березня 2020 року у справі №815/2215/15 є некоректним, оскільки ухвалені касаційним судом за інших фактичних обставин.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині визначення розміру судових витрат, колегія суддів вказує про таке.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Установлено, що 29 жовтня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Вишневий і Партнери» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги №298/21 Ц (том 1 а.с. 99-102).

Згідно пункту 3.1 укладеного договору сторони дійшли згоди про те, що за надання адвокатським об`єднання послуг, визначених умовами договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, в розмірі та на умовах визначених в додатку №1 до договору, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно даних додаткової угоди №1 від 29 жовтня 2021 року грошова винагорода за договором про надання правової допомоги становить: адвокатський запит до страхової компанії - 2000,00 гривень; адвокатський запит до ПрАТ АК "Київводоканал" - 2000,00 гривень; підготовка позовної заяви - 2500,00 грн/1 год; участь у судовому засіданні - 4000,00 гривень (том 1 а.с. 103).

03 грудня 2021 року між АО "Вишневий і Партнери" та ОСОБА_1 підписано акт про надані юридичні послуги до договору про надання правової допомоги №298/21Ц від 29 жовтня 2021 року, відповідно до якого Адвокатське об`єднання виконало за договором, а клієнт прийняв такі послуги: підготовка адвокатського запиту до страхової компанії - 2000,00 гривень, підготовка адвокатського запиту до ПрАТ АК "Київводоканал" - 2000,00 гривень, підготовка позовної заяви - 5000,00 гривень (2500,00*2 год).

Згідно пункту 2 акту клієнт сплатив на користь адвокатського об`єднання 9 000,00 гривень (том 1 а.с. 104).

Згідно даних квитанцій №111825433 від 30 жовтня 2021 року, №117356600 від 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок АО "Вишневий і партнери" грошові кошти у загальному розмірі 9 000,00 гривень (том 1 а.с. 105-106).

27 травня 2022 року АО "Вишневий і Партнери" та ОСОБА_1 укладено акт про надані юридичні послуги до договору про надання правової допомоги №298/21Ц, згідно даних якого Адвокатське об`єднання виконало за договором, а клієнт прийняв такі послуги: підготовка відповіді на відзив - 2500,00 гривень ( том 1 а.с. 193,217).

Згідно даних квитанції про оплату №174137643 від 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 на рахунок АО "Вишневий і партнери" сплачено 4000,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "послуги згідно з договором про надання правової допомоги 298/21Ц від 29 жовтня 2021 року за участь в судовому засіданні" ( том 1 а.с. 194, 218).

Окрім того, суду першої інстанції представником позивачки адвокатом Сабадин А.В. надано детальний розрахунок судових витрат від 05 травня 2023 року ( том 1 а.с. 231), акт від 28 березня 2023 року про надані юридичні послуги ( участь в судовому засіданні 28 березня 2023 року - 4000 гривень), а також квитанцію про оплату №204778847 від 03 травня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 на рахунок АО "Вишневий і партнери" сплачено 4000,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "участь в судовому засіданні 08 травня 2023 року Святошинського районного суду м.Києва по справі № 759/27954/21» ( том 1 а.с. 231-233).

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 19500 гривень.

Заперечуючи проти визначеного розміру, скаржник вказує на те, що обсяг виконаної роботи та витрачений на неї час не відповідає вказаній сумі та є завищеним, проте не наводить обґрунтування таких доводів, не надає доказів неспівмірності таких витрат, наводячи лише загальні положення законодавства.

Відтак апеляційний суд не убачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" витрат за проведення та складання звіту про оцінку колісного транспортного засобу з посиланням на п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», апеляційний суд відхиляє, оскільки в даному випадку такі витрати є судовими, пов`язані із розглядом справи, відтак підлягають відшкодуванню за загальним правилом розподілу судових витрат між сторонами згідно статті 141 ЦПК України.

Разом з цим, під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції колегія суддів установила наступне.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 3 частини 2 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Проте суд першої інстанції визначивши стягнення судових витрат в частках з кожного відповідача, помилково вказав, що таке стягнення є солідарним.

Відтак в цій частині оскаржуване рішення слід змінити.

Окрім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивачкою вказано про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 гривень.

До відзиву долучено Додаткову угоду від 25 липня 2023 року до Договору про надання правової допомоги №298/21Ц від 29.10.21 , у якій визначено розмір грошової винагороди за кожний вид послуги, а також Акт про надані юридичні послуги від 27 липня 2023 року, який підписано сторонами, та квитанцію про оплату ОСОБА_1 27 липня 2023 року на рахунок АО «Вишневий і партнери» послуг за підготовку відзиву на апеляційну скарги 8000 гривень.

Згідно даних Акту про надані юридичні послуги від 27 липня 2023 року адвокатське об`єднання виконало, а клієнт прийняв такі послуги на суму 8000 гривень:

- ознайомлення в Київському апеляційному суді з матеріалами справи - 500,00 грн;

- підготовка ( складання) відзиву на апеляційну скаргу - 2500 грн/3 год=7500 грн.

Оскільки клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в суді апеляційної інстанції, а також заяв щодо неспівмірності цих витрат до суду не надходило, апеляційний суд робить висновок про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 гривень.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Карандюк Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року змінити в частині стягнення ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 вартість проведення огляду транспортного засобу та складання калькуляції, вартість проведення експертизи, судового збору, витрат на правничу допомогу, виклавши в цій частині резолютивну частину рішення в такій редакції:

Стягнути з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 вартість проведення огляду транспортного засобу та складання калькуляції в розмірі 1440,00 грн та вартість проведення експертизи в розмірі 3000,00 грн, по 2220,00 грн з кожного.

Стягнути з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 908,00 грн, по 454 грн з кожного.

Стягнути з ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 19 500,00 грн, по 9 750,00 грн з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова