Справа № 175/1894/20
Провадження № 2/175/461/20
11 січня 2024 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Крошки М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про стягнення страхового відшкодування, -
Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.06.2019. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», що підтверджується полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/8178734.
28.05.2019 ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_3 , звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із повідомлення про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, де будуть проводитися ремонті роботи та долучив необхідний пакет документів.
З визначеним розміром страхового відшкодування ОСОБА_3 не погодився та з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного дослідження розміру завданого збитку звернувся до судового експерта ОСОБА_6 ..
28.05.2019 між ОСОБА_1 (Новий Кредитор) та ОСОБА_3 (Кредитор), було укладено Договір відступлення права вимоги (надалі Договір).
Згідно п.п. 1-3 Договору ОСОБА_1 набув право вимоги від ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, належного виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8178734 по виплаті страхового відшкодування за спричинений ОСОБА_3 збиток внаслідок ДТП, що мала місце 25.05.2019.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.09.2020.
31.07.2020 до суду надійшов відзив ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у позові, посилаючись на виконання зобов`язання у повному обсязі, виходячи із розміру заподіяної шкоди, розраховано на підставі звіту оцінювача ОСОБА_5 № 80-D/56/6 від 15.07.2019, а тому підстави для доплати відсутні.
Також, 31.07.2020 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надало до суду клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи на вирішення якої постаивти питання: який характер та обсяг фактично здійснених ремонтних робіт транспортного засобу «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведений для відновлення його стану після ДТП, що сталася 25.05.2019 і який розмір матеріального збитку завданий власнику зазначеного транспортного засобу виходячи з характеру та обсягу фактично здійснених ремонтних робіт із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без врахування ВТВ та ПДВ.
Ухвалою суду від 23.11.2020 постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання на 20.01.2021.
Ухвалою суду від 20.01.2021 клопотання представника ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» задоволено, по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.
Ухвалою суду від 02.05.2022 задоволено клопотання представника позивача та по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.
22.09.2022 до суду з Дніпропетровського НДІСЕ повернуті матеріали цивільної справи №175/1894/20 разом із висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №2121-22 від 23.08.2022.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.09.2022 частково задоволено апеляційну скаргу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2022 про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
30.09.2022 ухвалою суду відновлено судове провадження у цивільній справі, судове засідання призначено на 16.02.2023.
Ухвалою суду від 16.02.2023 визнано обов`язковою участь ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в судовому засіданні.
Згідно розпорядження керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_7 від здійснення правосуддя.
Представник позивача-адвокат Демарчук Н.О. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її та позивача відсутності, а також не заперечувала проти винесення заочного рішення.
ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» повторно в судове засідання свого представника не направило, про день та час розгляду справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не повідомило, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надало, у зв`язку з чим, суд зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Частина 1 ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК.
Згідно зі статтею 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.
Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Із змісту ст. 979 ЦК України вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).
Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Отже, як випливає із ч. 1 ст. 548 ЦК України, забезпечення зобов`язання може виникати на підставі договору, а також ґрунтуватися на положеннях чинного законодавства України.
Неустойка в певних випадках виникає безпосередньо із закону всупереч бажанню сторін. Згідно ст. 551 ЦК України неустойка, виражена в грошовій формі, може бути як договірною, так і законною.
У відповідності із вимогами статті 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про ОСЦПВВНТЗ».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 36.1, пункту 36.2 ст.36 Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Власником транспортного засобу «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_3 ..
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», що підтверджується Полісом №АМ/8178734 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з лімітом відповідальності одному потерпілому за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 грн., франшиза - 2000 грн..
28.05.2019, позивач ОСОБА_1 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 , надіслав поштою до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» пакет документів необхідних для розгляду питання про виплату страхового відшкодування, в тому числі: повідомлення про ДТП, що сталася 25.05.2019 на перехресті пр. Свободи та вул. Сачка у м. Кам`янське за участю водія ОСОБА_4 та водія ОСОБА_2 , на якого складено адміністративний протокол; заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_8 ..
Представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» - аварійним комісаром Войтенком А.О. 06.06.2019 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено Акт технічного огляду.
В подальшому ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» переглянуло розмір страхового відшкодування, та згідно платіжного доручення №2550 від 08.08.2019 перерахувало ФОП ОСОБА_8 додатково 6072,69 грн. страхового відшкодування, на підставі Розрахунку страхового відшкодування та Страхового акту №ЦВ/19/2468/1 від 08.08.2019.
З свого боку ОСОБА_3 06.06.2019 звернувся до судового експерта ОСОБА_6 із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи для визначення розміру завданої шкоди власнику автомобіля «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 25.05.2019.
Вирішуючи позовні вимоги по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Так, оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440, яким визначено загальні засади.
Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №211/2171/15; від 01 жовтня 2020 року у справі №2-2394/10; від 15 жовтня 2020 року у справі №917/628/17.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Так, судом встановлено, що Звіт №80-D/56/6 від 15.07.2019 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складено ФОП ОСОБА_5 на підставі Акту технічного огляду автомобіля проведеного 06.06.2019 аварійним комісаром ОСОБА_10 , при цьому в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 зазначений Звіт не містить пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого транспортного засобу та необхідність використання Акту технічного огляду складеного іншою особою, без додавання фотографій пошкодженого транспортного засобу, а тому суд вважає, що зазначений Звіт є неповним та виникають сумніви щодо його достовірності.
Натомість, висновок експерта ОСОБА_6 № 2806/19/19 від 24.06.2019 складено після особистого огляду експертом транспортного засобу, в ході якого останнім фіксувалися всі пошкодження за допомогою спеціальної лінійки та здійснювалося фотографування всіх пошкоджень.
А відтак, саме вихідні дані у висновку експерта ОСОБА_6 , на відміну від вихідних даних у звіті оцінювача ОСОБА_5 , сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як такі, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку.
Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти до уваги висновок експерта ОСОБА_6 № 2806/19/19 від 24.06.2019, який не було спростовано відповідачем під час судового розгляду справи шляхом надання відповідних доказів.
Також, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань щодо несвоєчасної виплати страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення статті 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» та статті 625 ЦК України, з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають стягненню три проценти річних та втрати від інфляції.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц.
Згідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмові в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., та у зв`язку із задоволенням позовних вимог суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн..
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, у зв`язку із чим з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи експертом ОСОБА_6 в розмірі 1500,00 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 8494,65 грн. здійснені під час судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19.01.2024 року.

Головуючий суддя В.О. Заборський