Справа № 145/229/24
Провадження №2/145/767/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 до Вороновицької селищної ради Вінницького району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме - житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,60 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа № 145/2009 року. Щодо оформлення земельної ділянки позивачі із заявою в межах спадкової справи звернулися 12 грудня 2023 року до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області. Однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, загальною площею 0,60 га, обrрунтувавши відмову тим, що дані земельні ділянки належать ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивачі не надали нотаріусу відповідний документ, що посвідчує право власності спадкодавця на ці земельні ділянки. За життя ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_6 не оформив право власності на зазначену земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, просять суд визнати за ними право власності за кожним на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,60 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 ., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Вороновиця.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з участю сторін.

На розгляд справи до суду позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю і просили суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наведених підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , чоловік позивачки ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2

18 лютого 2009 року нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори за заявою позивачки ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 125/2009 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках якої було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 2-135.

Згідно Витягу з Рішення 30 сесії 8 скликання Вороновицької селищної ради від 12.05.2022 року № 3619 про перейменування вулиць населених пунктів Вороновицької селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області в селі Шендерів вулиця «Ленінська» перейменована на "Миру".

Постановою нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької областівід 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, загальною площею 0,60 га., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця на спадкове майно.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.07.2008 року за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаним рішенням встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі рішення виконавчого комітету Шендерівської сільської ради народних депутатів від 15 лютого 1995 року № 5 передано у приватну власність громадян села Шендерів ділянки загальною площею 3,25 га для ведення особистого підсобного господарства згідно списку.

З архівного витягу з додатку до вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_6 значиться у ньому під номером 4. Розмір виділеної йому у приватну власність земельної ділянки становить 0,60 га.

Відповідно до Довідки від 03.01.2024 poкy № 01/05.1-12/24 померлому ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_2 , згідно рішення виконавчого комітету № 5 від 15 лютого 1995 poку.

За життя ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_7 не оформив право власності на зазначену земельну ділянку.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З 1 січня 2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр» правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку замість державного акта є свідоцтво про право власності на земельну ділянку, у разі набуття права на земельну ділянку в межах норм безоплатного виділення відповідно до ЗКУ, чи витяг із реєстру нерухомого майна та їх обтяжень, у разі переходу права на земельну ділянку від однієї особи до іншої. Чіткий порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат». На підставі абз.2 п.1 розділу X Перехідні положення ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-УІ).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, переходить таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому за позивачами слід визнати право власності за кожним на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,60 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 ., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Вороновиця.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,60 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 ., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Вороновиця.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,60 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 ., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Вороновиця .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 червня 2024 року.

Суддя Копилова Л. В.