Провадження № 2/752/2602/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю`Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за надані жилого-комунальні послуги.

Посилається в позові на те, що ТОВ`Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

З момену отримання права власності на житло відповідач отримує послуги з централізованого опалення та постачання грячої води та фактично споживає їх.

21 вересня 2016 року між товариством та відповідачем укладений Договір № 60/5/176 про надання послуг з централізованого опалення постачання грячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відовідної якості послуги з централізованого опалення та постачанн гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.7 договору плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Згідно з п.11 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

В порушення умов договору відповідач плату за отримані послуги не вносить, у зв`язку з чим на момент звернення до суду заборгованість становить:

-18 214, 58 грн. послуг з централізованого опалення з листопада 2019 року до жовтня 2023 року;

-570, 68 грн. за абонентське обслуговування з березня 2022 року до жовня 2023 року.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов, стягнути суму заборгованості за надані послуги, а також 1 270, 33 грн. інфляційних втрат та 393, 93 грн. річних у поряду ст.625 ЦК України.

Позов був зарестрований судом 29 листопада 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

16 січня 2024 року представник відповідача подав відзив, яким проти позову заперечує.

Посилається на те, що у відповідача відсутня заборгованість за житлово-комунальні послуги, оскільки оплачені ним добровільно в сумі 21 200, 00 грн. відповідно до квитанцій від 20 грудня 2023 року в сумі 5 200, 00 грн. та 21 грудня 2023 року в сумі 16 000, 00 грн.

05 лютого 2024 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить стягнути з відповідача:

-5 222, 46 грн. послуг з централізованого опалення;

-676, 34 грн. за абонентське обслуговування;

-1 270, 33 гнр. інфляційних втрат;

- 393, 93 грн. річних.

Зазначає, що 21 грудня 2023 року відповідачем частково сплачено 16 000, 00 грн. заборгованості за послуги опалення за період з листопада 2019 року до жовтня 2023 року.

20 грудня 2023 року ним також сплачено 5 200, 00 грн. послуг з централізованого опалення, однак це відображає переплату за послуги з постачання гарячої води, яка не є предметом спору.

З урахування сплати вказаних сум після звернення до суду, вважає, що до стягнення належить сума заборгованості станом на грудень 2023 року, а також сума інфляційних втрат та річних.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року в прийнятті заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог було відмолено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2021 року є власникм квартири АДРЕСА_1 .

21 вересня 2016 року між сторонами був укладений Договір № 60/5/176 про надання послуг з централізованого опалення, постачання грячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відовідної якості послуги з централізованого опалення та постачанн гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.7 договору плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Згідно з п.11 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за наданими послугами на момент звернення позивача до суду становила: 18 214, 58 грн. послуг з централізованого опалення з листопада 2019 року до жовтня 2023 року; 570, 68 грн. за абонентське обслуговування з березня 2022 року до жовня 2023 року.

/ а.с. 4 - 10 /

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України « Про теплопостачання».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За змістом п. 2 ч.1 ст.5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, у тому числі: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, як їх користувач, оскільки користувався ними, як власник квартири у багатоквартирному житловому будинку.

Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані ст. 20 Закону України «Про теплопостачання».

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що у у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З наданих представником відповідача квитанцій вбачається, що 20 грудня 2023 року відповідачем сплачено в рахунок погашення заборгованості 5 200. 00 гр., а 21 грудня 2023 року 16. 000, 00 гр., а всього 21 200. 00 гр.

В квитанції № 156007961 від 21 грудня 2023 року на 16.000,00 гр. вказано призначення платежу`оплата комунальних послуг», а рахунок № НОМЕР_1 .

В квитанції № 20М7-Н1ЕХ-В38Т-ОХСТ від 20 грудня 2023 року вказано призначення платежу »оплата за опалення», рахунок № НОМЕР_2 .

В свою чергу, відповідно до наданих позивачем квитанцій на оплату, рахунки на оплату теплопостачання, гарячої води та плати за абонентське обслуговування є різними.

Платіж відповідача від 21 грудня 2023 року на 16 000,00 грн. внесений на рахунок постачання теплової енергії, а від 20 грудня 2023 року на 5 200, 00 грн. на інший, в якому лише останні 2 цифри збігаються з номером рахунку за постачання гарячої води.

Вказаний платіж позивачем віднесений на послуги з постачання гарячої води.

З урахуванням цього, залишок заборгованості за послуги теплопостачання становить 2 214, 58 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

В той же час суд враховує, що частково заборгованість за надані послуги відповідачем погашена після звернення позивача до суду.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідач, подавши відзив на позов, зазначив лише про погашення заборгованості, однак будь-яким чином наявність обов`язку сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та річних, не заперечував.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» ( із зімнами, внесеними згідно постанови КМУ №390 від 21 квітня 2023 року) до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

З розрахунку позивача вбачається, що такі нарахування позивачем здійснені до лютого 2022 року.

З урахування викладеного, сплату відповідачем заборгованості після звернення позивача до суду, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та річні підлягають стягненню з відповідача.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Враховуючи викладене вище, один із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в приведеному вище розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що частково заборгвоаність за надані послуги відповідачем погашена після звернення позивача до суду, з нього на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у повному розмірі.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 322, 509, 526, 625 ЦК України, Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Законом України « Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»,ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю`Теплопостачсервіс» 2 253, 86 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення, 570,68 грн. за абонентське обслуговування, 1 270, 33 грн. інфляційних втрат, 393, 93 грн. річних та 2 684, 00 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю`Теплопостачсервіс», адреса: 03189 м.Київ вул. Ломоносова, буд.58-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич