печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацький Є.С.,

при секретарі - Сміян А.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 9122 від 15.04.2020 року, вчиненого Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, до набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він має намір звернутись до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки, згідно доводів заявника, нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням Закону України «Про нотаріат» та як наслідок виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Проведення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості призведе до нанесення заявнику матеріальної та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши зміст заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом майбутнього спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову майбутнім позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також неможливість подачі заяви про забезпечення позову одночасно з позовною заявою.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 вбачається, що 22.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного вказаного виконавчого напису, однак доказів здійснення приватним виконавцем дій, направлених на примусове виконання вказаного виконавчого напису, заявником суду не надано. Сам факт майбутнього звернення до суду з оскарженням спірного виконавчого напису не є підставою для забезпечення позову.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 06.03.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький