ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1656/24

Провадження № 22-ц/4820/1226/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції цивільну справу №686/1656/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024 року (суддя Павловська А.А., повне судове рішення складено 04 квітня 2024 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») зазначало, що між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та ОСОБА_2 06 березня 2008 року укладено Кредитний договір №06/03/2008/840-К/1300, в забезпечення виконання якого між Банком та позичальником в той самий день було укладено договір іпотеки і між Банком та ОСОБА_4 договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов`язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі. Позивач вказує, що в зв`язку з невиконанням вимог договорів у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникла заборгованість в розмірі 228 353,29 доларів США, що стягнута з останніх на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.06.2013, справа №2-9475/10.

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» посилається на те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2021 року у справі №2-9475/10 замінено сторону стягувача щодо примусового виконання виконавчих листів №2-9475/10 на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Оскільки сума боргу за судовим рішенням суду не була повернута ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ні первісному, ні теперішньому кредиторові, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України було нараховано 19 985,61 доларів США 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності, а саме за період з 02.04.2017 по 01.03.2020.

Зважаючи на викладене, товариство просить стягнути солідарно з відповідачів 724 478 грн 36 коп - три проценти річних у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №06/03/2008/840-К/1300 від 06.03.2008 та рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №2-9475/10.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024 року в позові ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Так, позивач вважає помилковим висновок суду про недоведеність позовних вимог через ненадання товариством копії рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-9475/10, адже суд першої інстанції не був обмежений у можливості перевірки щодо наявності такого рішення суду на офіційному веб-сайті Єдиного реєстру судових рішень, на яке сторона у справі посилається, як на доказ певних обставин. Вказана обставина, на думку товариства, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості, нарахованої на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, оскільки позбавляє позивача можливості захистити свої порушені права.

Представник позивача звертає увагу, що у суді першої інстанції наголошувалось, що позивач у своєму позові про стягнення заборгованості на підставі статті 625 ЦК України посилається на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2010 року у справі №2-9475/10, а не від 27 червня 2013 року у справі №2-9475/10.

На думку представника товариства, необґрунтованими є твердження Хмельницького міськрайонного суду про те, що відсутність доказів прострочення заборгованості відповідачем унеможливлює перевірку правильності розрахунку позивача, адже суд першої інстанції поклав саме на позивача надмірний тягар доказування, в той час, як відповідачем жодним чином не було доведено сплату заборгованості за кредитним договором, що стягнута рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.10.2010 у справі №2-9475/10.

Позивач зазначає про не врахування міськрайонним судом, що право кредитора на стягнення з боржника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, тому таке право не обов`язково має бути обумовлено у договорі відступлення прав вимоги.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024 року та ухвалити нове про задоволення вимог товариства.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду доказів прострочення відповідачами сплати заборгованості за рішенням суду, в тому числі в період, за який нараховано 3% річних. Крім того, суд зазначив, що ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» не набуло права вимоги за статтею 625 ЦК України за період, вказаний в позовній заяві, а відтак не могло і передати це право позивачеві.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №2-9475/10.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2021 року заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача задоволено. Замінено стягувача у справі №2-9475/10 із ПАТ КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Постановляючи зазначені ухвали Хмельницький міськрайонний суд виходив з того, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-9475/10 за позовом ПАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення заборгованості, розірвано кредитний договір №06/03/2008/840-К/1300, укладений 06 березня 2008 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором в сумі 228353,29 доларів США, по 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 850 грн судового збору з кожного.

30.04.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого права вимоги до боржників за кредитним договором №06/03/2008/840-К/1300 від 06 березня 2008 року перейшли від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

16.04.2021 ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» продало, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги, в тому числі, за договором №06/032008/840-К/1300 від 06.03.2008.

Отже, згідно з положеннями статей 512-514, 516 ЦК України ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги, як новий кредитор, до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за кредитним договором від 06 березня 2008 року № 06/03/2008/840-К/1300.

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» зазначало, що так як відповідачі не виконують грошові зобов`язання, тому наявні підстави для стягнення із останніх трьох процентів річних у зв`язку з невиконанням рішення суду у справі №2-9475/10 за період з 02.04.2017 по 01.03.2020 в сумі 724478 грн 36 коп.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина 1 статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18.

У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що аналіз змісту норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2010 року у справі №2-9475/10 заборгованість за кредитним договором стягнена з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку у повному обсязі, тому позивач, будучи кредитором, має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154 цс 18) та постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 760/13528/20 (провадження № 61-7326 св 22), від 20 вересня 2023 року у справі № 462/5025/20 (провадження № 61-11608 св 22).

Встановивши факт набуття ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором від 06 березня 2008 року №06/03/2008/840-К/1300, укладеним з ОСОБА_2 , факт невиконання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2010 року у справі №2-9475/10 і факт заміни стягувача у справі №2-9475/10 із ПАТ КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», апеляційний суд вважає, що відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України наявні законні підстави для стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» 3% річних за невиконання відповідачами грошового зобов`язання за період з 02.04.2017 по 01.03.2020 в сумі 724 478 грн 36 коп.

На думку колегії суддів, посилання міськрайонного суду у оскаржуваному судовому рішенні на те, що ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» не набуло право вимоги за статтею 625 ЦК України, відтак не могло і передати це право позивачеві, є юридично неспроможним з тих підстав, що суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до статті 625 ЦК України носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.

Так як відсутні належні докази виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судового рішення від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-9475/10 за позовом ПАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про розірвання договору і стягнення заборгованості, відтак боргове зобов`язання останніх перед позивачем, як новим кредитором, до якого перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, продовжує існувати. Тому ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» в силу закону має право, як кредитор, вимагати стягнення з боржників сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Суд першої інстанції на вищенаведене належної уваги не звернув, дав неправильну оцінку обставинам справи та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 3% річних, у зв`язку із чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог позивача, взявши за основу розрахунок 3% річних, що здійснений позивачем, оскільки цей розрахунок є правильним та об`єктивним і не спростований відповідачами під час розгляду справи судом.

А тому доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи частину 1 статі 141 ЦПК України, а також, що позовні вимоги і апеляційна скарга ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» задоволені в повному обсязі, тому підлягає до стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» по 13583,98 грн судового збору (27167,96 грн (10867,19 грн (судовий збір, сплачений за подання позовної заяви) + 16300,77 грн (судовий збір, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги)) /2).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (; вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ) три відсотки річних в сумі 724 478 (сімсот двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят вісім) грн 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (; вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ) по 13583 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 98 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай