Справа № 159/7675/23
Провадження № 2/159/325/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Крім цього, вказаним рішенням суду вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною - дочкою ОСОБА_3 трирічного віку.

Позивач вказує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Спільна дитина сторін - дочка ОСОБА_3 потребує постійного догляду у зв`язку із загальним захворюванням. Згідно виписки з медичної картки амбулаторного хворого, ОСОБА_3 має вади фізичного розвитку, а саме функціональні розлади біліарної системи, дискінезія жовчних протоків. У зв`язку з цим їй призначене спеціальне харчування, підтримуюче лікування.

На даний час позивач фактично здійснює догляд за малолітньою дочкою, не працює та не отримує інших доходів.

Крім цього, з позивачем проживає та перебуває на її утриманні малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною з інвалідністю.

Таким чином, позивач, здійснюючи догляд за дитиною, позбавлена можливості працювати та мати дохід для забезпечення себе та дітей.

За таких обставин, позивач вважає, що має право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання.

Враховуючи вказані обставини, зменшення рівня доходу сім`ї, неможливість працювати та отримувати доходи для забезпечення дітей, позивач вказує, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, є занадто низьким та не може забезпечити дитині мінімального утримання.

На думку позивача, відповідач є працездатним, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини. На даний час розмір аліментів, які він сплачує, є недостатніми для забезпечення дитини, купівлі необхідного харчування та одягу.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_1 з 11.07.2023 року до 11.07.2024 року у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Крім цього, позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2022 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у строк, встановлений судом, в тому числі й повторно, відзив на пред`явлений позов не подав.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2022 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.06.2019 року Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (актовий запис № 222) було розірвано.

Крім цього, вказаним рішенням суду вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, вказаним рішенням суду вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною - дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглядаючи позовну вимогу позивача щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та для дітей віком до 6 років складає з 1 січня 2024 року - 2563 грн.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 35 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 2000,00 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Позивач не довела, що відповідач має змогу сплачувати запропонований нею розмір аліментів, який, до того ж, перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Враховуючи визначені ст. 182 СК України обставини, суд прийшов до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісяця.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В той же час, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, починаючи з 11.07.2023 року до 11.07.2024 року у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що для призначення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, необхідною умовою є наявність в дитини вад фізичного або психічного розвитку.

Згідно долученої позивачем до матеріалів позовної заяви довідки № 133/57 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з 15.08.2022 року.

Згідно цієї ж довідки, дитина не має статусу "дитина-інвалід".

Крім цього, з долученої позивачем до матеріалів позовної заяви виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання має діагноз: функціональні розлади біліарної системи, дискенезія жовчовивідних протоків.

Однак, з долучених позивачем медичних документів неможливо встановити той факт, що дитина ОСОБА_3 , при наявності вказаних діагнозів, має вади фізичного або психічного розвитку.

Надані позивачем документи щодо стану здоров`я такого лікарського висновку не містять.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують наявність у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захворювань, які вказують на наявність вад фізичного або психічного розвитку, позивачем не надано.

За таких обставин, зважаючи на вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 84 СК України, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2022 року, та стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.06.2009 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК