ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1792/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року, по справі №638/15016/20, за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця, стягувач ОСОБА_3 , виконавець: старший державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кравченко Тетяна Миколаївна,-

в с т а н о в и в :

16.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначає, що 19.01.2021 судом ухвалено рішення, яким збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_4 звернулась до органів ДВС для примусового стягнення аліментів. 07.02.2024 від ДВС надійшов розрахунок заборгованості по аліментах, яким станом на 31.01.2024 встановлено заборгованість у розмірі 182 762,82 грн. Скаржник вказує, що він зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 , з жовтня 2022 отримує грошове забезпечення як військовослужбовець. На думку ОСОБА_1 старшим державним виконавцем при здійсненні розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів, як бази нарахування були помилково включені всі види грошового забезпечення, які отримує військовослужбовець за виконання бойових завдань. Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993, якою передбачено, що з військовослужбовців ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань утримання проводить з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом, скаржник просив заборонити державним виконавця включати до розрахунку розміру аліментів нараховані виплати не постійного характеру, у тому числі грошову компенсацію для оздоровлення, премію захисникам, винагороду за безпосередню участь у бойових діях, додаткову винагороду учасника бойових дій, винагороду додаткову 100 тис періодом з 01.10.2022.

28.02.2024 старшим державним виконавцем Кравченко Т.М. подано відзив на скаргу, у якому зазначено, що вимога боржника щодо заборони включати до розрахунку аліментів у процесі виконання виконавчого листа нараховані виплати не постійного характеру з 01.10.2022 є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Разом з тим, постановою КМУ №1263 від 11.11.2022 внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, доповнено його після слів «з усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану». У зв`язку з чим старший державний виконавець просила відмовити у задоволені скарги.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовленою.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу, скаргу задовольнити у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що додаткова винагорода, яка нарахована на підставі Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 не має постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану.

Разом з тим, постановою КМУ від 11.11.2022 №1263, яка набула чинності 16.11.2022 внесено зміни до п.8 Постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» якою передбачено стягнення з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану.

Тому додаткова винагорода належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб через що не є системною та не має постійного характеру.

Окрім того, відповідно до п.п.3 п.12 Постанови КМУ від 26 лютого 193 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів не провадиться з допомоги на лікування, але суд цього не врахував.

У відзиві на апеляційну скаргу Старший державний виконавець Кравченко Т.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Вказує, що розрахунок заборгованості від 07.02.2024 є таким, що відповідає Закону, доводи скарги не є обґрунтованими, підстави для заборони включати до розрахунку аліментів нараховані виплати постійного характеру, грошова компенсація для оздоровлення, премія захисникам, винагорода за безпосередню участь у бойових діях, додаткова винагорода учасника бойових дій, винагорода додаткова 100 тис з 01.10.2022 відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник зацікавленої особи - стягувача ОСОБА_3 адвокат Бережнова Ю.Є. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Вказує, що боржником до матеріалів виконавчого провадження самостійно було надано довідку про доходи, а тому державним виконавцем правомірно було проведено нарахування заборгованості з урахуванням інформації, що міститься у даній довідці.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, проаналізувала аргументи учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 19.01.2021 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/15016/20 збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.02.2012 №2011/533/2012, шляхом стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19.02.2021.

23.02.2021 судом видано виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_3 пред`явлено до виконання.

ОСОБА_1 не погодився з тим, що стягнення аліментів відбувається з його грошового забезпечення, як військовослужбовця, з усіх видів забезпечення, в тому числі і з тих, що мають не постійний характер, у зв`язку з чим звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України, деяким іншим особам визначається відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»

Відповідно до пункту 2 Розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Так, щомісячні основні та додаткові види виплачуються в поточному місяці за минулий. Одноразові додаткові види в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 (застосовуються з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, від 07.06.2018 № 260 додаткова винагорода визначена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 належить до одноразових видів грошового забезпечення.

Згідно абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу I Порядку № 260 (із змінами, зареєстрованими в Міністерстві України 30 січня 2023 року), встановлено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.:

Відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (у редакції, яка діяла до 16.11.2022), зокрема п.п 2 п.1 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати.

При цьому, пунктом 8 цієї ж постанови (у редакції, яка діяла до 16.11.2022) передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України пунктом 8 цієї ж постанови (у редакції, яка діяла до 16.11.2022) передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Додаткова винагорода передбачена пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не має постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. 4, 8, 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику в тому числі у разі подання заяви стягувачем або боржником. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

У даному випадку державний виконавець діяв відповідно до вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» та врахував, що наказом МО України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованого в МЮ України 30.01.2023 за № 177/39233, перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення доповнено додатковою винагородою на період дії воєнного стану, тобто вона в цій період сплачується щомісяця у певному розмірі, який визначає командир військової частини за місцем перебування боржника на грошовому забезпеченні. Постановою КМУ № 122 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ тощо утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Постановою КМУ від 11.11.2022 року № 1263 внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, доповнено його після слів «з усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану».

Таким чином, з вказаної дати додаткова винагорода увійшла до Переліку видів доходу, що мають бути враховані при визначені розміру аліментів.

У пункті третьому Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Наказ МО України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований у МЮ 26 червня 2018 р. за № 745/32197) передбачено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема: накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Скаржник не надав до суду вищевказаних документів, які б спростували дії державного виконавця, а тому не довів факт порушення своїх прав, наведені з цього приводу доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення оскарженої ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинского районного суду м.Харкова від 01 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 червня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна