Справа № 703/2155/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березняківська ОТГ про встановлення факту спільного проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою з вимогою про встановлення факту постійного ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

На момент смерті він проживав без реєстрації з ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Вказує на те, що ї дідусь ОСОБА_3 постійно проживав без реєстрації із її бабусею ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Оскільки позасудовим шляхом вона не може встановити факт спільного проживання із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 то змушений звернутись із даною заявою до суду.

Відповідно заявниця просила суд встановити факт постійного проживання разом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Ухвалою судді від 08 травня 2024 року відкрито повадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання, після оголошеної судом перерви в судовому засіданні, представник заявниці не з`явилась, надала до суду заяву в якій підтримала вимоги заяви та просила їх задовільнити з підстав наведених у заяві та провести розгляд справи у її відсутність та відсутність заявниці.

Представник заінтересованої особи Березняківської ОТГ в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява від голови сільської ради про розгляд заяви у відсутність їх представника.

Суд, врахувавши позицію заявниці та заінтересованих осіб, викладену письмово, врахувавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21 січня 1998 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2014 року.

Після їх смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 16 березня 1971 року вбачається, що ОСОБА_3 був чоловіком ОСОБА_5 .

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 16 березня 1971 року та серії НОМЕР_5 від 08 грудня 1990 року вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З довідки, виданої виконкомом Березняківської сільської ради № 947 від 28 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , були чоловіком та дружиною та проживали разом по АДРЕСА_1 . Зазнчили, що ОСОБА_4 проживала постійно разом з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті.

З акту обстеження матеріально побутових і житлових умов проживання вбачається, що ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1 з 1983 року по день смерті 1998 року без реєстрації разом із сім`єю дружиною ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_9 та вели спільне господарство.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 878/01-16 від 26 червня 2024 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 875/02-14 від 26 червня 2024 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 877/02-14 від 26 червня 2024 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 - заявниця по справі.

Як вбачається з наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що заявницею ОСОБА_1 доведено факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що заявницею ОСОБА_1 доведено факт постійного проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Яблунівка, Черкаського району Черкаської області на час відкриття спадщини, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись статями 15, 16, 328, 1216-1218, 1221, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березняківська ОТГ про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Яблунівка Черкаського району Черкаської області на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький