Справа № 157/825/24
Провадження №2/157/309/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 червня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що «monobank» це мобільний додаток, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом зі встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

ОСОБА_1 16 березня 2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16.03.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 18000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 03 квітня 2024 року становить 17255 грн 11 к. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Керуючись положеннями частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» банк звертався до клієнта з вимогою про погашення заборгованості за кредитом, проте відповідачем заборгованість не погашена.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 березня 2018 року у розмірі 17255 грн 11 к. та судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав своїм особистим підписом анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, де просив відкрити поточний рахунок у гривні і встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що ця заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

На підтвердження погодження умов договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» надано до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, тарифи за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, витяг з тарифів за карткою «Monobank».

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.03.2018 укладеного між сторонами, вбачається, що станом на 03 квітня 2024 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 17255 грн 11 к., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 17255 гривень 11 копійок.

У п. 5 анкети-заяви відповідач підтвердив і засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін.

Згідно із п. 6 анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку.

Відповідно до п. 10 анкети-заяви клієнт надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з цього договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним і банком.

Анкета-заява підписана ОСОБА_1 16 березня 2018 року власноручним підписом. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку ОСОБА_3 , що підтверджено також її власноручним підписом.

Однак, ні умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, ні тарифи за карткою monobank, ні Паспорт споживчого кредиту, не містять підпису позичальника.

Доводи банку про підтвердження факту ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами, анкетою-заявою ОСОБА_1 , який висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, суд відхиляє з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява підписана ОСОБА_1 16 березня 2018 року власноручним підписом. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку ОСОБА_3 , що підтверджено також її власноручним підписом.

В той же час, суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідача із вказаними банківськими документами та погодження із ним шляхом їх підписання підписом без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки відсутність вказаних доказів позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, неустойкою, комісією, та які у зв`язку із відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги щодо стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву в АТ «Універсал Банк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи доданих до позову, банком надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» в редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, тобто в редакції, що ще не діяла на момент укладення договору 16 березня 2018 року.

Крім того, суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (16 березня 2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21 травня 2024 року), тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Анкета-заява, підписана 16 березня 2018 року ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в анкеті-заяві від 16 березня 2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, а ОСОБА_1 надав згоду здійснювати договірне списання коштів з рахунків для погашення грошових зобов`язань, що випливають з умов договору, проте, не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором, списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом.

Проте, із наданого позивачем розрахунку видно, що банком нараховувалися проценти в розмірі 37,2%.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором від 16 березня 2018 року (процентна ставка (поточна) 37,2 %), суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом. Натомість, ця сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Тобто, списання банком внесених боржником коштів в рахунок погашення тіла кредиту та зарахування цих коштів на погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості за договором б/н від 16 березня 2018 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 03 квітня 2024 року, вбачається, що за період з 01 лютого 2023 року по 03 квітня 2024 року загальна сума погашення позичальником за наданим кредитом становить 7800 грн (а.с. 8).

Зі змісту анкети-заяви, підписаної особисто відповідачем, видно, що підписанням цієї анкети-заяви він підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної картки «Monobank» та Тарифів.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд вважає доведеним отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки відповідач фактично користувався карткою і вносив відповідні платежі.

Доказів погодження між сторонами сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків позивачем не надано ні в письмовому, ні в електронному вигляді, крім того, не надано доказів укладення між сторонами додаткових кредитних договорів на купівлю товарів у розстрочку, стягненню підлягали би лише фактично отримані позичальником кошти, які останньою повернуті.

Отже, суд зауважує, що, звертаючись до суду із цим позовом, позивач зазначав, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 17255 гривень 11 копійок. Вказані доводи банку є суперечливими, та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Так, оцінюючи наданий банком розрахунок заборгованості відповідача, суд доходить висновку, що сума в розмірі 17255 грн 11 к. в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту, та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, вбачається, що розмір кредитного ліміту збільшувався за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередній місяць.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 17255 грн 11 к., (хоча розмір кредиту, який обумовлений умовами договору становить 18000 грн) в той час, як згідно здійсненої калькуляції розрахунку вбачається, що відповідачем було внесено 7800 гривень. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту становить 10200 гривень. Доказів зменшення, збільшення, зміни розміру кредитного ліміту у відповідний період матеріали справи не містять .

Враховуючи відсутність підтвердження того, що процентна ставка була погоджена з відповідачем, стягненню підлягає частина з тіла кредиту, з вирахуванням суми списань за відсотками та складає 10200 гривень.

Беручи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, на підставі вимог частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача фактично отримана сума кредитних коштів та не повернута позивачу, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов частково, покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено на 59,11% (10200 грн х 100% : 17255 грн 11 к.), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1789 грн 85 к. (3028 грн х 59,11% : 100%).

Керуючись статтями 12, 76-78, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 626-628, 638, 639, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 березня 2018 року в розмірі 10200 (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 1789 (одну тисячу сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 85 копійок судового збору.

Дане рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, ; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: Б.С. Гамула