Справа №462/2638/24
пр № 2/464/1132/24
У Х В А Л А

28 червня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу № 462/2638/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення,

у с т а н о в и в:

Адвокат Жидачек Т.М. від імені та в інтересах позивача звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідача з даної квартири.

Залізничний районний суд м.Львова ухвалою від 28 березня 2024 року постановив справу направив за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 20 травня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Водночас представником позивача подано суду заяву про залишення позову без розгляду.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи ініційоване стороною позивача питання залишення позову без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України.

Як унормовано п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

За змістом ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки (волевиявлення) інших учасників процесу, суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті, а зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Саме така позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/14677/21, від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19, що у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає застосуванню при застосуванні норми права.

Підсумовуючи наведене в своїй сукупності, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду за заявою представника позивача, відносно якого у суді відсутні дані щодо обмеження на вчинення даної процесуальної дії, Підстав для відмови в такому не встановлено.

У порядку ч.2 ст.257 ЦПК України залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає, що узгоджується із позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 січня 2022 року у справі № 449/1290/20.

Керуючись ст.ст.13, 197, 200, 257- 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Залишити позов без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 28 червня 2024 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО