справа № 179/1166/24
провадження № 2-н/179/52/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

21 червня 2024 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості в сумі 10726 грн. 48 коп. та витрати з оплати судового збору.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до відповіді Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на запит суду про реєстрацію місця проживання боржника, інформація по гр. ОСОБА_1 у органу реєстрації Магдалинівської селищної ради не співпадає з інформацією заявника.

Звернувшись в суд, заявник вказав адресу проживання боржника: АДРЕСА_1 , в той час як у органу реєстрації Магдалинівської селищної ради адреса проживання боржника: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 9 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ч. 2 ст. 164, ч. 1 п. 1, ч. 9 ст. 165, 259-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом поданняапеляційноїскаргипротягомп?ятнадцятиднів з дня їїскладення до Дніпровськогоапеляційного суду.

Суддя Т.А. Ковальчук