Справа № 352/2970/23
Провадження 2-др/352/10/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши заяву адвоката Устінського Андрія Вікторовича, який діє в інтересах Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконними та скасування наказів,

у с т а н о в и в :

Адвокат Устінський А. В., який діє в інтересах Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради 14.06.2024 звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, мотивуючи тим, що ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2024 позов ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, залишено без розгляду у зв`язку з поданою представником позивачки заявою про залишення позову без розгляду. Вважає, що позивачкою заявлено завідомо безпідставний та необгрунтований позов, поданий з метою затягування справи № 352/2182/23 за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Тобто, фактично обставини законності оскаржуваних позивачкою наказів директора закладу дошкільної освіти «Сонечко» від 19.06.2023 «Про закриття груп у закладі» та «Про скорочення штату» було предметом перевірки одночасно у двох справах. І станом на момент подання позову позивачці було відомо, що її аналогічні доводи є предметом дослідження в іншій справі. Вважає, що сторона позивачки не могла не розуміти необгрунтованість своїх дій. Просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шургот О. В. у поданому письмовому запереченні щодо заявленої заяви заперечила, пояснивши, що в рамках даної справи адвокатом Устінським А. В. не надавалась правнича допомога відповідачу, оскільки ним не подано жодних заперечень щодо заявленого позову та не здійснювалось представництво інтересів відповідача в судових засіданнях, крім того жодного судового засідання не проводилось. Єдиний документ, поданий адвокатом, це клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, що не підтверджує реальність надання правової допомоги адвокатом у рамках розгляду даної справи. Просила відмовити в задоволенні заяви.

Адвокат Устінський А. В. у судове засідання не з`явився, просив розглянути заяву в його відсутності.

Представник позивачки- адвокат Шургот О. В. у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просилав провести розгляд заяви за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про стягнення витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Установлено, що позивачка ОСОБА_1 01.12.2023 звернулася до суду з позовом до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконними та скасування наказів.

Ухвалою суду від 04.12.2023 у даній справі призначено судове засідання у рамках її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

21.12.2023 представником відповідача- директором Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради подано відзив на позовну заяву.

04.06.2024 представник позивачки подала до суду заяву про залишення заявленого позову без розгляду.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2024 залишено без розгляду позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник- адвокат Шургот О, В. до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" Тисменицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконними та скасування наказів, у зв`язку з поданою прдставником позивачки заявою про залишення позову без розгляду.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод, частиною першою ст.55 Конституції України, частиною першою ст.4 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного тлумачення положень частин пятої, шостої ст.142, ч.9 ст.141 ЦПК України випливає, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

У заяві про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 10000 грн, заявник не зазначив, які дії позивачки у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 01.06.2020 р. у справі № 607/8664/19 та від 26.09.2018 р. у справі № 148/312/16-ц.

Як убачається з роз`яснень, що містяться в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених представником відповідача витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, які саме необґрунтовані дії позивачки були здійснені в ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла позивачка недобросовісно та пред`явила необґрунтований позов; чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісна позивачка мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивачки умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується.

Згідно частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно звернення за отриманням правової допомоги у справі є правом відповідача, а не обов`язком.

Виходячи з викладеного вище, суд уважає, що звернення позивачки до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені представником відповідача витрати на професійну правову допомогу.

Залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість. Представником відповідача не доведено відповідними належними доказами існування необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивачки у даній справі, зловживання нею процесуальними правами. Достовірних доказів необґрунтованості дій позивачки в судовому засіданні також не встановлено. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивачки, відтак суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з позивачки компенсації понесених відповідачем судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141 ч.9, 142 ч.5, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Устінського Андрія Вікторовича, який діє в інтересах Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Тисменицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконними та скасування наказів.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ

Повна ухвала складена 27.06.2024.