Справа № 346/5225/24
Провадження № 2/346/2077/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю секретаря: Гломби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, Балюх Євген Олександрович, в інтересах позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20.04.2024-100002174, відповідно до умов якого, позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 гривень строком на 98 днів. Зазначає, що 20.04.2024 року електронним цифровим підписом ОСОБА_1 підписано пропозицію укладення кредитного договору, заявку на отримання кредиту та підтверджено укладення кредитного договору, внаслідок чого відповідач отримала на свій рахунок кошти у розмірі 3000 гривень, а отже акцептувала умови кредитного договору. Вказує, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень, який остання отримала 20.04.2024 року. Зазначає, що відповідачем було порушено умови кредитного договору і не повернуто в повному обсязі кредит та не виконано в повному обсязі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Представник позивача вказує, що станом на 26.07.2024 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 9210 грн, яка складається з наступного: 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4410 грн. заборгованість за нарахованими процентами, комісія 300 грн., та неустойка 1500 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 9210 гривень та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, та у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає позов безпідставниму та необгрунтованим, відповідач вказала, що інформаційне повідомлення, яке вказує позивач, не є первинним документом, що підтверджує перерахування кредиту, та зазначає, що не є належним доказом існування боргу.

У відповіді на відзив, представник позивача заперечив доводи відповідача, та просив позов задоволити.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у поданому до суду позові просить розгляд справи проводити за відсутністю представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду, у встановленому законом порядку. У відповідності дост. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20.04.2024-100002174, шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки на укладення кредитного договору №20.04.2024-100002174 (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №20.04.2024-100002174 та додатку до кредитного договору з інформаційним повідомленням позичальника ОСОБА_1 , які було підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е461 (а.с.20-25). Відповідачу по справі на картковий рахунок було перераховано суму кредиту за умовами кредитного договору №20.04.2024-100002174 у розмірі 3000 грн. через систему платежів LiqPay, що вбачається із довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024 року (а.с.19). Позивачем було проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача становить сума в розмірі 9210 грн, яка складається з наступного: 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4410 грн. заборгованість за нарахованими процентами, комісія 300 грн., та неустойка 1 500 грн. (а.с.16). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Споживчий кредит» (https://sgroshi.com.ua/ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Споживчий кредит» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першоюстатті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомстатті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Споживчий кредит»). Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 3000 грн. підтверджено пропозицією укладення кредитного договору, заявкою на отримання кредиту, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, інформаційним повідомленням позичальника, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е461 (а.с.20-25); довідкою про перерахування коштів від ТОВ «Споживчий кредит» через систему платежів LiqPay у розмірі 3000 гривень (а.с.19); довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024, згідно якого загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 9210 грн, яка складається з наступного: 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4410 грн. заборгованість за нарахованими процентами, комісія 300 грн., та неустойка 1 500 грн. (а.с.16).

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконує умов, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024 року у розмірі 9210 (дев`ять тисяч двісті десять) гривень. Крім того, з відповідача, відповідно дост. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81, 247 ч.2, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, вул. Саксаганського, 133-А, місто Київ, ) заборгованість за кредитним договором №20.04.2024-100002174 від 20.04.2024 року у розмірі 9210 (дев`ять тисяч двісті десять) гривень, а також судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 25.12.2024 року.

Суддя: Махно Н. В.