Справа № 183/2135/24
№ 2/183/2023/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

05 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

1.Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилався на те, що 31 березня 2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним і відповідачкою.

Він та відповідачка є батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 р. шлюб між ним і відповідачкою ОСОБА_5 було розірвано.

На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 з нього на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 23.08.2017 до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 посилається на те, що під час розгляду судом зазначеної справи йому не було відомо про можливість сплати аліментів у розмірі 1/4 частки доходів.

27.05.2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 , яка має дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на його утриманні, він займається її вихованням, матеріальним забезпеченням.

Крім того, на його утриманні перебувають батьки: мати - ОСОБА_9 , яка є інвалідом та батько ОСОБА_10 , який є пенсіонером.

ОСОБА_3 у позові посилається на те, що наразі змінився його майновий та сімейний стан, що є підставою для зменшення аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_3 просив суд .

-зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року (справа № 183/4107/17) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від заробітку(доходів), але не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

02 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з відзивом на позов, у якому позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у відповідності до рішення суду від 18.10.2017 у справі № 183/4107/17 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходів), але не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду зазначеної справи ОСОБА_3 повністю визнав позов, крім того, судом при винесенні рішення враховано, що останній не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, та інших істотних обставин, які впливають на розмір аліментів.

У справі, яка розглядається, ОСОБА_3 не надав жодних доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану.

Той факт, що з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання батьків, не є доказом, який свідчить про погіршення його матеріального стану, як платника аліментів. Крім того, батьки ОСОБА_3 навмисно звернулися до суду з позовами про стягнення аліментів на їх користь, щоб у наступному останній мав можливість ставити питання про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_3 вже звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, 31.05.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у справі № 183/8169/22, відповідно до якого відмовлено у задоволенні позову.

Крім того, ОСОБА_4 у відзиві зазначає, що їй відомо, що ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_8 та удочерив її дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той же час, незрозуміло, яким чином одруження на іншій жінці може впливати на погіршення матеріального стану платника аліментів. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має рідного батька, який зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

05 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року уточнені анкетні дані відповідача у справі, належним відповідачем визнано ОСОБА_4 .

4.Судовий розгляд

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Кондренко К.П. в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, посилалася на обставини та підстави звернення до суду, викладені у заяві, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Маймор А.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на підстави заперечення на позов, які викладені у відзиві на позов.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Встановлено, що 31 березня 2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_13 , актовий запис № 3, після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 присвоєне прізвище ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у справі № 183/1490/17 шлюб, зареєстрований 31 березня 2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 розірвано.

Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року у справі № 183/4107/17 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року у справі № 183/826/23 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 січня 2023 року і довічно.

28 березня 2023 року судом видано виконавчий лист у справі № 183/826/23 та постановою державного виконавця від 04 квітня 2023 року ВП № 71446144 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 183/826/23, виданого 28 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання непрацездатної матері.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року у справі № 183/824/23 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на його утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 21 січня 2023 року.

22 травня 2023 року постановою державного виконавця від 22 травня 2023 року ВП № 71844522 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 183/824/23, виданого 11 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 аліментів на утримання непрацездатного батька.

Встановлено, що 03 вересня 2021 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між ОСОБА_16 і ОСОБА_5 , актовий запис № 329, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєне прізвище ОСОБА_17 .

27 травня 2022 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , актовий запис № 512.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану, у відповідності до заяви про визнання батьківства № 791/31, 19-78 від 24.11.2023 внесено зміни відомостей про дитину ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Згідно зазначеного Витягу, у актовому записі про народження дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про батька дитини були зазначені зі слів матері, а після звернення ОСОБА_3 з заявою про визнання батьківства № 791/31, 19-78 від 24.11.2023, внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_8 , анкетні дані змінено на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також, батьком дитини зазначено ОСОБА_3 ..

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження, виданого повторно, ОСОБА_18 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Личкове, Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 26, складений 23.11.2007 р. виконавчим комітетом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. У відповідності до свідоцтва про народження ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 . Свідоцтво видане 13.02.2024 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , його середньомісячне грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 01.01.2024 становить близько 60 000,00 грн.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.2 Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.3 Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

6.4 Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька або зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейному стані, стані здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

7.Висновки суду.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року у справі № 183/4107/17 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_19 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у нього змінився (погіршився) матеріальний стан, навпаки, у відповідності до досліджених судом доказів, матеріальний стан ОСОБА_3 покращився, він отримує стабільні та належні доходи.

У той же час, суд приходить до переконання, що позивачем ОСОБА_3 доведено факт зміни його сімейного стану, оскільки 24.11.2023 на підставі його заяви внесено відомості про його батьківство стосовно другої дитини - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, на утриманні позивача перебувають дві дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (на утримання якого з позивача стягнуто аліменти) і ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка проживає в сім`ї відповідача).

Суд приходить до висновку, що при вирішення питання стосовно виконання батьками обов`язку утримувати неповнолітніх дітей необхідно дотримуватися пропорційності надання батьками матеріального забезпечення кожній дитини, дисбаланс зазначеного забезпечення на користь однієї дитини є недопустимим.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з урахуванням принципу пропорційності, враховуючи інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від заробітку(доходів) належить зменшити до 1/4 частини заробітку (доходів).

4.Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, враховуючи відсутність провини відповідача ОСОБА_4 у зміні сімейного стану позивача, суд приходить о висновку, що судові витрати у справі належить покласти на позивача ОСОБА_3 .

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 150,179,180,181,182, 192 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,- задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року (справа № 183/4107/17) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_19 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від заробітку(доходів), але не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_3 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 18 червня 2024 року.

Суддя Д.І. Городецький