Провадження №: 2-о/336/189/2024
У Х В А Л А
12 червня 2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., заявника - ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, подану в порядку окремого провадження, -
в квітні 2024 року до суду надійшла заява, в якій заявник ОСОБА_1 просить встановити факт родинних стосунків між нею та ОСОБА_4 , зазначивши, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення цього факту необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 . Заявник у встановлений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують його родинні стосунки з спадкодавцем.
Ухвалою суду від 24.04.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Заявник зазначила, що звернулась до суду для встановлення факту родинних відносин для того, щоб прийняти спадщину, оскільки нотаріус їй відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а інші органи не мають можливості надати потрібні документи.
Заінтересована особа ОСОБА_3 пояснила, що є матір`ю заявниці, яка приходиться померлій внучатою племінницею, а не онукою. Від спадщини відмовилась на користь доньки ОСОБА_1 . Інших спадкоємців які претендують на спадщину відсутні. Про існування заповіту стало відомо лише після отримання відмови нотаріуса.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт родинних відносин.
Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Як зазначає заявник ОСОБА_1 , встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідне для оформлення права на спадщину, яка відкрилась після смерті останньої.
Судом встановлено, що в установлений строк заявник ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. від 25.03.2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через ненадання заповіту або документів, які б підтверджували родинні стосунки між нею та спадкодавцем.
Крім того, при дослідженні копії спадкової справи №213/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , судом встановлено, що померла ОСОБА_4 18.07.2019 року склала заповіт на ім`я ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_6 у судовому засідання надав відомості про те, що померла є двоюрідною бабусею заявника ОСОБА_1 , вказав, що у померлої ОСОБА_4 сім`я була відсутня.
Свідок ОСОБА_7 зазначив у судовому засіданні, що померла приходиться двоюрідною бабусею ОСОБА_1 ..
Дані свідчення суд не може взяти до уваги, оскільки судом встановлено, що існує заповіт на ім`я ОСОБА_5 , тобто існує у даному випадку спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.
Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Разом з тим, ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
При цьому, для спадкування за законом має значення встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.
Згідно з п.2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що нотаріус відмовив ОСОБА_8 в оформленні права на спадщину за законом, як вбачається з копії спадкової справи заведеної після смерті спадкодавця, крім неї на спадщину претендують інші особи, зокрема, спадкоємиця ОСОБА_5 , а відтак і її право на спадкування за законом, тобто встановлення факту родинних відносин заявника зі спадкодавцем може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців, суд вважає наявним у даному випадку спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
На підставі вищевикладеного, зазначену заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.2, 258-261, 293, 315 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, подану в порядку окремого провадження, залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду із зазначеними вимогами в порядку позовного провадження.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко