Справа № 331/4163/23
Провадження № 2/331/142/2024
03 травня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Антоненка М.В.
при секретарі: Байрамовій Д.А.
розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування позову зазначено, що 21.09.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8194244.
У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
26.12.2020 року близько 19 год. 40 хв., в м. Запоріжжя по вул. Жасмінній, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «МЛЕтаШМД» ЗМР.
Відповідно до обвинувального акту від 15.07.2021 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.
Згідно до ч. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.
Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.
Згідно п.п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до п.п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18. мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
З огляду на вищевказане, потерпіла особа ОСОБА_4 звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року.
Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року склав: 70 000 (сімдесят тисяч) гри. 00 коп.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чим відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником).
Водночас, як вбачається з обвинувального акту від 15.07.2021 року, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого самовільно залишив місце ДТП.
Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на вищезазначене, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 22 березня 2023 року, що підтверджується платіжним дорученням №162222000 від 22.03.2023 року.
Ніяких дій зі сторони відповідача ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості в добровільному порядку станом на 27.06.2023 року проведено не було.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 05.10.2023 року на 09 год. 00 хв.
19.09.2023 року до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» надійшла уточнена позовна заява.
В обґрунтування якої зазначено, що після подання позову до суду, з`ясувалося про існування ще одної справи № ОЦ/016/000/23/0002 від 03.08.2023 року про виплату страхового відшкодування, а саме витрати на поховання та моральна шкода завдана потерпілій особі ОСОБА_5 , що є дружиною загиблого ОСОБА_6 .
Потерпіла особа ОСОБА_5 дружина загиблого ОСОБА_6 звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244.
Отже, враховуючи те, що по страховій справі ПрАТ «УПСК» було проведено дві виплати, загальний розмір фактично понесених витрат склав: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. ,
З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача ОСОБА_2 виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 03.05.2024 року на 11 год. 00 хв.
Представник позивача приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» Гермаш С.М. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов просить задовольнити та винести заочне рішення по справі.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.09.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8194244 (а.с. 11).
У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Так, 26.12.2020 року близько 19 год. 40 хв., в м. Запоріжжя по вул. Жасмінній, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «МЛЕтаШМД» ЗМР.
Відповідно до обвинувального акту від 15.07.2021 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.
Згідно до ч. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.
Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.
Згідно п.п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до п.п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18. мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
З огляду на вищевказане, потерпіла особа ОСОБА_4 звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року.
Крім того, потерпіла особа ОСОБА_5 дружина загиблого ОСОБА_6 звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року.
Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року склав: 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гри. 00 коп.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чим відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником).
Водночас, як вбачається з обвинувального акту від 15.07.2021 року, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого самовільно залишив місце ДТП.
Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на вищезазначене, у відповідача ОСОБА_2 виникло зобов`язання відшкодувати позивачу Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія»завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8194244 від 21.09.2020 року у розмірі 135000,00 грн.
З метою досудового врегулювання спору 03.05.2023 року відповідачеві ОСОБА_2 була направлена Вимога про відшкодування збитків в порядку регресу.
Станом на 06.05.2024 року відповідачем ОСОБА_2 збитки в порядку регресу позивачу Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» не відшкодовані.
Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в порядку регресу у розмірі 135 000,00 грн.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2684 гривні 00 копійок судового збору.
Керуючись ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: М.В. Антоненко