Єдиний унікальний номер 341/939/24
Номер провадження 2/341/394/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку загального позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

встановив

Адвокат Раврик І. Д. в інтересах позивачки ОСОБА_1 подав до суду позов останньої до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 . За життя баба склала заповіт від 31 січня 1996 року, яким усе належне їй майно заповіла позивачці. На момент смерті баба була зареєстрована та проживала одна в с. Тустань. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) від 07 грудня 2000 року серії РН № 281276 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) в розмірі 33,08 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Проте, перешкодою у нотаріальному оформленні є пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Позивачка пропустила вказаний строк з поважних причин, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Вона тривалий час працювала в Закарпатській області.

З огляду на викладене, представник позивачки просить суд визначити позивачці додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 30 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18 червня 2024 року.

У судове засідання 18 червня 2024 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України.

18 червня 2024 року позивачка подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі. Позов підтримує повністю. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини (а. с. 37).

Представник Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області 20 травня 2024 року надіслав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності відповідного представника, не заперечує щодо задоволення позову (а. с. 31).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , підтверджується, що спадкодавиця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу від 07 березня 2015 року, серії НОМЕР_2 , підтверджується, що позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а. с. 6).

Відповідно до копії заповіту від 31 січня 1996 року, який посвідчений виконавчим комітетом Тустанської сільської Ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 1, спадкодавиця ОСОБА_2 усе своє майно заповіла позивачці ОСОБА_5 (а. с. 8).

Згідно зі змістом копії сертифіката на право на земельну частку (пай) від 07 грудня 2000 року серії РН № 281276 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) в розмірі 33,08 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до копії довідки від 27 березня 2024 року № 168, виданої Тустанським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується те, що на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована одна в с. Тустань Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а. с. 11).

Згідно зі змістом копії довідки від 26 грудня 2018 року № 1451, виданої Закарпатською дирекцією ПАТ «Укрпошта», підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно у період з 05 листопада 2015 року до 05 вересня 2018 року знаходилась у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З 25 жовтня 2018 року звільнена з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 12).

З копії постанови державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. від 27 березня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджується, що державний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 31 січня 1996 року Тустанською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер 1, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Згідно з даними реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а. с. 10).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як убачається позивачка не була обізнана про наявність заповіту, тривалий час проживала та працювала у Закарпатській області. Дізнавшись про наявність заповіту, позивачка звернулась до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але отримала відмову через пропуск строку.

Встановлені судом обставини у справі, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, дають підстави дійти висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про складений на її користь заповіт. Дізналася про нього вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Саме через необізнаність про наявність заповіту та проживання в іншій області позивачка не змогла своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З метою гарантування захисту права на власність, суд вважає за можливе визнати вказані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Вимоги позивачки про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає обґрунтованими, а причини пропуску строку для прийняття спадщини, поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Водночас суд бере до уваги відсутність інших спадкоємців, які б звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Задоволення позову не порушить права інших осіб.

Також, суд враховує, що відмова у позові призведе до порушення права особи на власність, на яку не претендує жодна інша особа.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2024 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Дубовецька сільська ради Івано-Франківської області, місцезнаходження: площа Незалежності, 2, с. Дубівці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ