13.05.2024 Суддя Бабенко Ю. П..
Справа № 644/751/24
Провадження № 4-с/644/10/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря - Книшенко А.С., державного виконавця - Литвиненко О.В., представника ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» - Шкільняка Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвиненко Олени Володимирівни, Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в особі свого представника адвоката Іванченко А.В. просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвиненко О.В. щодо прийняття до виконання дубліката виконавчого листа Київського районного суду м. Полтава №644/8174/13-ц від 03.07.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» грошових коштів у розмірі 661299. 20 грн. Просить скасувати постанову про відкриття ВП №72556968 від 17.08.2023 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» грошових коштів у розмірі 661299. 20 грн. Просить стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №72556968, що було відкрито 17.08.2023 року державним виконавцем Литвиненко О.В. за виконавчим листом №644/8174/13-ц від 03.07.2023 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2023 року у цій справі було визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цій справі та поновлено його. 03.07.2023 року на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави було видано дублікат виконавчого листа. На дану ухвалу Київського районного суду м. Полтави було подано апеляційну скаргу до апеляційної інстанції та 18.01.2024 року Полтавським апеляційним судом було прийнято постанову, якою скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави та постановлено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ГЕФЕСТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів. Оскільки ухвалу Київського районного суду м. Полтави у справі скасовано, строк пред`явлення виконавчого листа для виконання є пропущеним, а тому постанова про відкриття провадження має бути скасована, а дублікат виконавчого листа повернутий стягувачу без прийняття до виконання.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові подала відзив на скаргу, в якому посилалась на те, що поданий виконавчий документ відповідав вимогам ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», всі ці вимоги були дотримані у виконавчому листі від 03.07.2023 року. Відповідно до ч.3 Розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» заява про примусове виконання рішень подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого листа. Відповідно до пункту 3 Розділу V відповідної Інструкції виконавець, якому передано виконавчий документ, виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого документа не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа. 17.08.2023 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, що надійшла 16.08.2023 року. Постановою від 18.01.2024 року Полтавського апеляційного суду була скасована Ухвала від 08.05.2023 року Київського районного суду м. Полтави у справі №644/8174/13-ц про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа. Постанова від 18.01.2024 року Полтавського апеляційного суду набрала законної сили 18.01.2024 року. Вказує, що відсутні підстави для задоволення вищезазначених вимог, адже на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №72556968 від 17.08.2023 року ухвала Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2023 року у справі №644/8174/13-2 була чинною.

Представник заявниці в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити. В подальшому надала заяву з проханням проводити судовий розгляд скарги без участі заявниці та її представника.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В. проти скарги заперечувала, підтримала доводи викладені у відзиві. Крім того, вказала, що перелік підстав для закінчення виконавчого провадження встановлено ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» і він є вичерпним. 26.02.2024 року державним виконавцем, керуючись вимогами п. 5 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72556968. Необґрунтованою є вимога щодо стягнення з Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, адже дії представника Індустріального відділу державної виконавчої служби були здійсненні в межах вимог Закону України«Про виконавче провадження».

Представник заінтересованої особи - ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» просив в задоволенні скарги відмовити, посилався на те, що на момент вирішення питання про прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було підстав для повернення їм виконавчого листа. Ухвала суду, на підставі якої видано дублікат виконавчого листа, набрала законної сили. Ними дотримано процедуру звернення до державного виконавця, подано заяву, виконавчий лист в межах строку, встановленого відповідно до ухвали суду. Державний виконавець був зобов`язаний відкрити провадження.

Крім того, представником ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» адвокатом Шкільняком Я.С. подано заяву, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13 500,00 грн. В обґрунтування посилається на те, що між Стягувачем ТОВ «ФК «Гефест» та адвокатом Шкільняком Ярославом Сергійовичем укладено Договір №1 від 01.02.2024р. про надання правової допомоги. Згідно Додаткової угоди №3 від 12.04.2024р. розмір гонорару адвоката Шкільняка Я.С. склав 1 500,00 гривень за годину надання правової допомоги. В процесі надання правової допомоги клієнту, в справі №644/751/24 адвокатом виконано наступні роботи: первинна консультація 1 година-1500 грн., аналіз скарги на дії державного виконавця 2 години- 3000 грн., аналіз нормативно-правового обґрунтування скарги на дії державного виконавця 2 години -3 000 грн., всього 5 годин складає 7500 грн. Згідно Додаткової угоди №3 від 12.04.2024р., сторонами погоджено участь адвоката в двох судових засіданнях, гонорар за яке склав 6 000,00 грн. Таким чином витрати ТОВ «ФК «Гефест» на професійну правничу допомогу в справі №644/751/24 за скаргою ОСОБА_1 склали 13500 грн.. Згідно положень Додаткової угоди №3 від 12.04.2024р. до Договору №1 від 01.02.2024р. про надання правової допомоги, оплата гонорару адвоката Шкільняка Я.С. здійснюється ТОВ «ФК «Гефест» після набрання законної сили рішення суду по справі №644/751/24. Згідно Акту виконаних робіт від 12.04.2024р., правова допомога адвокатом Шкільняком Я.С. надана ТОВ «ФК «Гефест» в повному обсязі, заперечень немає.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Іванченко А.В. надійшли заперечення проти вимог представника ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» про стягнення витрат на правничу допомогу. Представник зазначає, що заява не підлягає задоволенню, є безпідставною та необґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України не передбачено стягнення витрат на користь третьої особи. Скарга була подана ОСОБА_1 на дії державного виконавця Литвиненко Олени Володимирівни. Жодних прав та інтересів стягувача під час розгляду даної скарги скаржником не було порушено. Участь у розгляді скарги ТОВ «ГЕФЕСТ» було правом, а не обов`язком Товариства, тому витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають. При визначенні розміру витрат представник просить врахувати критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи, необхідних процесуальних дій сторони, та фінансового стану обох сторін, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Вважає, що заява про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.10.2014 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2119 від 15.04.2008 року в розмірі 600845 грн. 64 коп. та судовий збір в розмірі 3441 грн. Рішення набрало законної сили 10.11.2014.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року було замінено первісного стягувача у виконавчих листах №644/8174/13-ц з ПАТ КБ «НАДРА» на ТОВ «Фінансова компанія ГЕФЕСТ».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2023 року визнано поважною причину пропущення строку для пред`явлення виконавчих листів №644/8174/13-ц, виданих Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, до виконання та поновлено їх. Видано ТОВ «ФК ГЕФЕСТ» дублікати виконавчих листів №644/8174/13-ц, виданих Орджонікідзевським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Ухвала набрала законної сили 24.05.2023 року. На виконання зазначеної ухвали суду 03.07.2023 року було видано дублікати виконавчих листів, в тому числі і дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія ГЕФЕСТ» грошових коштів в розмірі 600845,64 грн.

17.08.2023 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвиненко Оленою Володимирівною було розглянуто заяву про примусове виконання і відкрито виконавче провадження №72556968 з виконання виконавчого листа №644/8174/13-ц, виданого 03.07.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія ГЕФЕСТ» грошових коштів в розмірі 600845,64 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.01.2024 року було скасовано зазначену вище ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2023 року та відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія ГЕФЕСТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік вимог до виконавчого документу, а саме назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки, в яких виконавчий документ повертається без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, в тому числі передбачено, що згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 вказаного закону виконавчий документ повертається, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Представник ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» за вих.№780 від 10.08.2023 року звернувся до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою про примусове виконання рішення, до якої додав оригінал виконавчого листа №644/8174/13-ц від 03.07.2023 року, копію ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11.11.2019 року, копію ухвали Київського райсуду м.Полтави від 08.05.2023 року, та копію довіреності.

При вирішенні питання за заявою стягувача ТОВ «ГЕФЕСТ» про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було перевірено строк для пред`явлення виконавчого документу для виконання, який був поновлений судом, відповідність його нормам ч. 1 ст. 4 Закону, відсутність підстав для повернення виконавчого документу та винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження. На момент прийняття оскаржуваної постанови судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, було таким, що набрало законної сили. Тому, підстав для повернення виконавчого документу у державного виконавця не було та дії державного виконавця були у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи представника заявника про те, що державний виконавець після отримання постанови апеляційної інстанції про скасування ухвали Київського районного суду м. Полтави про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу для виконання повинен був скасувати постанову про відкриття провадження, не стосуються правомірності дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Питання правомірності закінчення виконавчого провадження не є предметом розгляду в рамках даної скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для визнання незаконними дій державного виконавця та скасування відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження немає, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог представника заявниці та представника ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Зазначені положення кореспондують положеннями статті 452 ЦПК України, згідно з якими судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи, що суд в задоволенні скарги відмовляє, підстав для стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, не вбачається.

Щодо вирішення питання про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заява представника ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» адвоката Шкільняка Я.С. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно положень частини першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст.137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обґрунтовуючи розмір правничої допомоги у сумі 13500 грн., адвокат зазначив, що згідно з умовами Додаткової угоди №3 від 12.04.2024 року розмір гонорару адвоката склав 1500 грн. за годину надання правової допомоги. Адвокатом виконано наступні роботи: первинна консультація -1 година-1500 грн., аналіз скарги на дії державного виконавця - 2 години- 3000 грн., аналіз нормативно-правового обґрунтування скарги на дії державного виконавця 2 години-3000 грн., всього 5 годин складає 7500 грн. Згідно Додаткової угоди №3 від 12.04.2024 року, сторонами погоджено участь адвоката в двох судових засіданнях, гонорар за яке склав 6 000,00 грн. На підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом надано копію договору № 1 про надання правової допомоги від 01.02.2024 року, копію додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги від 01.02.2024 року, копію акту виконаних робіт від 12.04.2024 року, яким визначено конкретний вид, обсяг правничої допомоги, суму і порядок сплати гонорару адвоката за надання правничої допомоги.

Представник заявниці- адвокат Іванченко А.В. в своїх запереченнях просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідних процесуальних дій сторони та фінансового стану обох сторін, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Таким чином, враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом Шкільняк Я.С. послуг, їх необхідність, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що в відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на користь ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» підлягає сума у розмірі 2500 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідності вчинення певних процесуальних дій.

З урахуванням викладеного суд стягує з заявниці на користь ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 260, 353, 447-451, 453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, - суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвиненко Олени Володимирівни, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72556968 від 17.08.2023 року, - ВІДМОВИТИ.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, б. 3) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Повне судове рішення складено 13.05.2024 року.

Суддя: