ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/462/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар - Дідух М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року, ухвалене суддею Кунець Н.Р., дата складення повного тексту 14.02.2024 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.11.2018 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Змістом цієї анкети-заяви визначено, що разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Отже, 11.11.2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено Договір, відповідно до умов якого їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, із відсотковою ставкою, яку погоджено між сторонами та викладено у Тарифах.

В ході розгляду справи судом першої інстанції банком було надіслано до суду виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 11.11.2018 року по 17.05.2023 року та зазначено, що ОСОБА_1 у зв`яку з перевипуском карти 27.09.2021 року було перепідписано анкету-заяву.

Банк указував, що заборговананість за договором про надання банківських послуг виникла після підписання анкети заяви від 27.09.2021 року.

Позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, ОСОБА_1 належним чином зобов`язання не виконувала, тому станом на 17.05.2023 року виникла заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 91173 грн., що є сумою боргу за тілом кредиту.

Заочним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.02.2024 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 2684 грн. покладено на позивача АТ «Універсал Банк».

В апеляційній скарзі АТ "Універсал Банк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки підписуючи анкету заяву, ОСОБА_1 погодилася з тим, що указана анкета разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

У підписаній анкеті заяві відповідач визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах на паперових носіях.

На думку АТ "Універсал Банк", судом не враховано того, що у виписці по руху коштів прослідковується, що ОСОБА_1 було неодноразово здійснено банківські операції із використанням банківської картки (переказ коштів, поповнення мобільного, оплата товарів у торгових точках), тому відповідач надала свою згоду із змінами, доповненням до договору про надання банківських послуг від 11.11.2018 року.

Крім того, ОСОБА_1 було оформлено 6 заяв по сервісу Розстрочка, які були доступні клієнту в межах кредитного ліміту для відповідного сервісу, що також відстежується у виписці про рух коштів по картці відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 16.05.2024 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні в Тернопільському апеляційному суді на 15.00. 18.06.2024 року.

АТ "Універсал Банк", будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, не забезпечив явку у судове засідання представника.

Поштове відправлення за №191, в якому містилась: ухвала апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження, копія апеляційної скарги та додатками до неї, повістка про виклик до суду на 18.06.2024 року о 15.00 год., адресоване ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, було повернуто до Тернопільського апеляційного суду із причиною невручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, про судове засідання на 18.06.2024 року о 15.00 год. ОСОБА_1 була повідомлена належним чином.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

Судом встановлено, що 27.09.2021 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

За умовами п.п. 1,2 Анкети-заяви від 27.09.2021, відповідач ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку.

Анкетою заявою від 27.09.2021 передбачено, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.

В п. 6 Анкети-заяви від 27.09.2021 відповідач ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платних операцій. Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та те, що ризики відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на Клієнта.

До Анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

З довідки АТ "Універсал Банк" про наявність рахунку від 05.09.2023 року видно, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , карта № НОМЕР_2 , чорна карта, зі строком дії картки до 06/29.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 05.09.2023, ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.11.2018 за карткою № НОМЕР_2 було встановлено кредитні ліміти з 11.11.2018 року 5 000 грн, які упородовж користування ОСОБА_1 кредитними коштами збільшувалися та зменшувалися.

Із виписки руху коштів по картці від 05.09.2023 року за період з 11.11.2018 року по 17.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася карткою № НОМЕР_2 , а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматах. Кредитний ліміт станом на 17.05.2023 року становив 0,00 грн, заборгованість станом на 17.05.2023 року 91173 грн, баланс на кінець періоду 91173 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 11.11.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитом станом на 17.05.2023 року становила: 91 173 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Заборгованість за відсотками, пенею - 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 ЗУ ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ "Універсал Банк" не надано договору про надання банківських послуг «Monobank» від 11.11.2018 року, що позбавляє суд можливості встановити виникнення у відповідача ОСОБА_1 зобов`язань перед АТ «Універсал банк» за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.11.2018, за яким позивач просить стягнути із відповідача заборгованість. При цьому, позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.09.2021 року, який наявний у справі, АТ «Універсал банк» не заявлено.

Однак, колегія суддів не погоджуєтьсяя з таким висновком суду.

Встановлено, що АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.11.2018 року, яка відсутня у матеріалах справи.

Однак наявними у справі доказами, зокрема, випискою по рахунку підтверджується, що саме з 11.11.2018 року ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 5 000 грн. та саме з цієї дати відповідачка використовувала надані банком кредитні кошти.

Колегія суддів вважає, що виписка з банківському рахунку є належним доказом, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши виписку по рахунку, встановлено, що ОСОБА_1 саме з 11.11.2018 року активно користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматі, тим самим підтверджувала свою згоду на умови Банку щодо встановленого кредитного ліміту. Зокрема, після встановлення ОСОБА_1 кредитного ліміту у розмірі 5000 грн., перший розрахунок було нею здійснено картою НОМЕР_2 на АЗС ОККО, де за рахунок кредитних коштів витрачено 150,90 грн.

Із указаної виписки видно, що до 27.09.2021 року - дати підписання ОСОБА_1 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», яка наявна у справі, відповідач активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи їх своєчасне погашення.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до банку та отримання кредитних коштів саме з 11.11.2018 року, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» і спростовують висновки суду про те, що банком не доведено належними та допустимими доказами факту виникнення у відповідача зобов`язань перед АТ «Універсал Банк» з 11.11.2018 року.

Користування відповідачем кредитними коштами саме з 11.11.2018 року спростовує висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 вперше звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг 11.11.2018 року, оскільки без відповідної ініціативи відповідача, відкриття банківського рахунку, видача кредитної карти було б неможливим.

Із урахуванням вищевказаного, знайшли своє підтвердження доводи АТ «Універсал Банк» про те, що ОСОБА_1 вперше звернулася до банку з метою отримання банківських послуг 11.11.2018 року, а 27.09.2021 року підписала нову анкету заяву у зв`язку з перевипуском карти.

Випискою руху коштів по картці від 05.09.2023 року установлено, що за період з 11.11.2018 року по 27.09.2021 року АТ «Універсал Банк» з рахунку ОСОБА_1 здійнювалося списання відсотків за користування кредитними коштами.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що між сторонами по справі в період з 11.11.2018 року по 27.09.2021 року було погоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а тому, нараховані банком відсотки в сумі 2746,48 грн. за вказаний період не підлягають стягненню.

Заявлена банком до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту, яка включає списання відсотків після підписання ОСОБА_1 анкети - заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» від 27.09.2021 року у повній мірі грунтується на матеріалах справи, тому підстав для зменшення розміру заборгованості колегія суддів не вбачає. Так, вищевказаною анкетою заявою передбачено, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.02.2024 року, слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.11.2018 року в сумі 88 426,52 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки списання банком відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2746,48 грн. в період з 11.11.2018 року по 27.09.2021 року між сторонами по справі не погоджено.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, що у відсотковому співвідношенні від ціни позову становить 96,99%, сплачений АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2603,20 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3904,80 грн. (разом 6508 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь банку.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити частково.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" () заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.11.2018 року у розмірі 88426,52 грн. (вісімдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість гривень п`ятдесят дві копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" () 6508 грн. (шість тисяч п`ятсот вісім гривень) судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.