Справа № 201/2246/24
Провадження № 2/201/1858/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

23.02.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. №3-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.02.2024р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначений розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання (а.с.№35).

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Левченко І.І. (діє на підставі ордеру від 20.02.2024р. а.с.№ 31) посилалася на те, що судовим наказом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) позивача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.01.2024р. і до повноліття дитини. Представник позивача просила зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина з частини до 1/6 частини з усіх доходів (заробітку) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки у шлюбі з іншою жінкою ОСОБА_4 . у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_6 . Крім того, у нього є двоє непрацездатних батьків, яких він за законом зобов`язаний утримувати. За таких обставин у позивача відсутня можливість сплачувати аліменти у попередньому розмірі.

12.03.2024р. в порядку ст. 178 ЦПК України від відповідачки надійшов відзив на позов, по тексту якого остання, заперечуючи проти позову, звертала увагу суду на те, що батько дитини після 2014р. не брав належної участі у матеріальному забезпеченні сина, обмежувався сплатою невеликих сум, також не брав участі у поточному лікуванні та розвитку дитини, оплаті витрат на одяг, взуття, спортивні секції, садок, шкоду, літнє оздоровлення та відпочинок дитини, тощо. Також, в межах цієї цивільної справи позивачем не доведено погіршення свого матеріального становища. Так, він отримує, як військовослужбовець, високу заробітну плату, у нього та його дружини є на праві власності майно. Крім того, відповідачка просила врахувати той факт, що їх спільний з позивачем син перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога з діагнозом «міопія середнього ступеню та з 2018р. син постійно носить окуляри та контактні лінзи (а.с. № 51-53).

04.04.2024р. в порядку ст. 179 ЦПК України від позивача надійшла відповідь на відзив, по тексту якої ОСОБА_1 стверджував те, що після розірвання шлюбу з відповідачкою він добровільно переказував грошові кошти на потреби дитини, крім щомісячних аліментів в сумі 1 500 грн., надав цьому докази. Позивач вчергове стверджував, що у нього наразі змінився і сімейний і матеріальний стан (народилися двоє дітей у шлюбі з іншою жінкою), отже він не може сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом від 22.01.2024р. розмірі (а.с.№106 -108).

15.04.2024р. в порядку ст. 180 ЦПК України від відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив, які аналогічні по аргументам відзиву на позов (а.с.№ 113-114).

Підготовче засідання у справі відповідно до п. 3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 22.04.2024р. (а.с. № 117).

В заяві до суду від 07.05.2024р. представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, а також просила проводити судове засідання 07.05.2024р. за її відсутністю та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. №120).

Відповідачка в заяві до суду від 07.05.2024р. зазначала, що заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Також просила проводити судове засідання 07.05.2024р. за її відсутністю та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. №121).

З урахуванням заяв представника позивача та відповідачки від 07.05.2024р., суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 07.05.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам позивача та запереченням відповідачки, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами законодавства, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 11).

Судовим наказом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) позивача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.01.2024р. і до повноліття дитини (а.с. № 10).

Після розірвання шлюбу між сторонами у справі позивач 19.04.2016р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 105 від 19.04.2016р. (а.с. № 12).

У шлюбі з ОСОБА_4 у позивача народилося 2 доньки, які наразі є малолітніми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. № 13, 14).

Відповідно до наказу № 626-и від 31.01.2024р. ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 03.02.2024р. по 02.08.2024р. (підстава заява ОСОБА_4 від 30.01.2024р., свідоцтво про народження від 11.02.2021р., довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 16.01.2024р. № 1, видана ТОВ Медичний центр «МЕДІКАЛ КЕАР») (а.с. № 17).

Дружина позивача - ОСОБА_4 не отримувала доходу у 2023р. (а.с. № 18), наразі їй продовжена декретна відпустка до 02.08.2024р.

За правилами ч.3 ст. 84 СК України позивач зобов`язаний утримувати і свою дружину.

Розглядаючи справу, судом встановлено, що позивач має посвідчення, серія НОМЕР_1 , яке видано ГУ НП в Дніпропетровській області, згідно якого він має пільги, які встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій (а.с. № 2).

Згідно довідки № 520 від 13.02.2024р. військової частини № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 14.09.2023р. по теперішній час (а.с. № 8).

Згідно довідки № 22 від 13.02.2024р. т.в.о. командира та начальника фінансового відділення ВЧ № НОМЕР_2 за останні 6 місяців, що передували видачі довідки, ОСОБА_1 отримав загальну суду доходу 197 582 грн. 87коп., що на місяць складає в середньому 32 930 грн. 47коп. (а.с. № 9).

Також, до позовної заяви долучені документи, що батьки позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є непрацездатними особами, не перебувають у шлюбі між собою, мають ряд хронічних хвороб (а.с. № 19, 20-23, 26), отже позивач у відповідності до положень ч.1 ст. 202 СК України зобов`язаний утримувати і кожного зі своїх батьків.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх (малолітніх) дітей.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017р., який набрав чинності 08.07.2017р., були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з 08.07.2017р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючий вищевикладене, а саме те, що у позивача є ще двоє малолітніх дітей, діти мають ряд захворювань, дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, батьки, які за віком є непрацездатними, також мають ряд захворювань, середня заробітна плата позивача за період з вересня 2023р. по лютий 2024р. (включно) складає 32 930 грн. 47коп., суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на підставі судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024р.» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01.01.2024р. складає - 3 196 грн.

Як зазначалось вище, розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечить сплату аліментів на цю дитину в середньому у розмірі 5 488 грн. 41 коп. (32 930 грн. 47коп. : 6 = 5 488 грн. 41 коп.), що повністю відповідає положенням зазначених вище норм ч.2 ст.182 СК України.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 80 ЦПК України визначено поняття достатності доказів, а саме достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України оцінюються, окрім іншого, за принципом їх достатності та взаємного зв`язку у їх сукупності.

Враховуючи те, що сукупність доказів, які надані позивачем та його представником, підтверджує те, що з урахуванням матеріального та сімейного стану позивач ОСОБА_1 не в змозі платити аліменти у тому розмірі, які з нього стягується за судовим наказом, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення суду про задоволення позовних вимог судом враховано також те, що з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, стягнуті 22.01.2024р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська в порядку наказного провадження, а не позовного провадження, при якому ОСОБА_1 не мав можливості взагалі подати суду документи, які б підтверджували його майновий та сімейний стан.

Зменшуючи розмір аліментів на неповнолітнього сина з частини до 1/6 частини, судом враховані положення ч. 1 ст. 140 СК України, а саме те, що відповідачка має такі самі ж обов`язки щодо утримання сина, як і позивач.

При ухваленні рішення суду судом враховані ті положення СК України, же зазначено, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни, як матеріального, так і сімейного стану (або матеріального, або сімейного).

Матеріальному та сімейному стану позивача, як підставі для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу, дана належна оцінка судом вище.

За вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а саме: розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання його неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. слід зменшити з 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) позивача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка, у відзиві на позов зазначає, що батько дитини після 2014р. не брав належної участі у матеріальному забезпеченні сина, обмежувався сплатою невеликих сум, також не брав участі у поточному лікуванні та розвитку дитини, оплаті витрат на одяг, взуття, спортивні секції, садок, шкоду, літнє оздоровлення та відпочинок дитини, тощо.

Суд ці доводи відхиляє, як неспроможні, оскільки вона, як мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала можливість відразу (після розірвання шлюбу між нею та батьком дитини у 2014р.) подати до суду позов (заяву) про стягнення аліментів, втім, цього не робила до 18.01.2024р., отже рівень участі батька утриманні сина її влаштовував.

Не може покласти в основу рішення про відмову в позові суд і ті заперечення ОСОБА_2 , які стосуються наявності у позивача та його дружини рухомого та нерухомого майна, оскільки відповідачка, зі своєї сторони, суду не надає доказів, яке саме майно є у неї на праві власності.

Поза увагою суду не може залишитися той факт, що відповідачка по тексту відзиву на позов посилається на те, що їх спільний з позивачем син перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога та потребує лікування (а.с. №81-82), при цьому, не надає об`єктивної оцінки тим обставинам, що малолітні доньки позивача від іншого шлюбу також мають ряд захворювань, отже також потребують лікування, що підтверджено документально (а.с. № 15, 16).

Посилання ОСОБА_2 на те, що позивач в різні періоди 2022р.-2023р. мав більший дохід, ніж зазначено в довідці, яка долучена до позову (а.с. № 9), суд оцінює критично, по-перше, з огляду на те, що аліменти на сина ОСОБА_12 будуть продовжуватися стягуватися в дольовому розмірі до доходів (заробітку) батька, отже у випадку отримання більших сум, ніж в довідці від 13.02.2024р., вона буде отримувати так само і аліменти на сина в більшому розмірі, а по-друге, ці доводи відповідачці слід би було наводити у порівнянні зі своїми доходами, які вона, до речі, не зазначає.

Заперечення відповідачки ОСОБА_2 , що суду слід залишити без зміни розмір аліментів, які наразі стягуються з батька дитини, суд, окрім зазначених вище аргументів, відхиляє тому, що залишення розміру аліментів на сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рівні частини доходів (заробітку) батька дитини призведе до дисбалансу в розподілі доходів позивача на утримання усіх осіб, яких він на сьогоднішній день зобов`язаний за законом утримувати (двоє малолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_4 , сама дружина, яка знаходиться у декретній відпустці з 03.02.2024р. по 02.08.2024р., двоє батьків позивача).

За вищезазначеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані.

Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено, суд вважає за необхідне у зв`язку зі зміною розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина видати новий виконавчий лист та відкликати з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП № 74140866, без подальшого виконання судовий наказ Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів у новому розмірі слід проводити від дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки лише стягнення аліментів вперше проводиться від дня подачі позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позивач, як учасник бойових дій (а.с. № 2), за законом звільнений від оплати судового збору при подачі позову, судові витрати у цій справі компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 140, 180, 182, 192 СК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. з 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) боржника щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення цього розміру щомісячно від дня набрання рішенням суду законної сили.

Видати виконавчий лист на підставі даного рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Дніпропетровська, РНОКПП - НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 6 частини від усіх видів доходів (заробітку) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи стягнення аліментів у цьому розмірі від дня набрання рішенням суду законної сили.

Відкликати без подальшого виконання з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП № 74140866, судовий наказ Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/346/24 від 22.01.2024р. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліментів на неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.01.2024р. і до повноліття дитини

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.