Провадження №22-ц/824/3107/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 . 20.08.2020 року за адресою м. Вишгород, пр-т Шевченка, 2-Д відповідач ОСОБА_2 умисно пошкодила вищевказаний автомобіль.

Згідно наряду-замовлення № 19995 від 07.09.2020 року станції технічного обслуговування позивачу завдано майнової шкоди на суму 46795,00 грн.. Крім того діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 30 000,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року у задоволені позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

У липні 2022 року відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на свою користь 24 000 грн. судових витрат.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду від 15 серпня 2022 року ухвалено додаткове рішення; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 10000 грн.; в іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Не погоджуючись із рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись із додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване додаткове рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалити у відповідній частині нове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 24 000 грн. судових витрат.

16.09.2022 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги позивача та задоволення апеляційної скарги відповідача з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно наряду-замовлення № 19995 від 07.09.2020 року станції технічного обслуговування «БМВ Сервіс» загальна вартість ремонтних робіт автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 46795,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позові.

Задовольняючи заяву відповідача про стягнення судових витрат частково, суд першої інстанції виходив із обсягу фактично наданих послуг, характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат.

За результатами розгляду справи колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків:

Щодо апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У справах про відшкодування шкоди на позивача покладається обов`язок доведення факту спричинення шкоди та встановлення особи, яка її завдала. Обов`язок доведення решти обставин, зважаючи на презумпцію вини заподіювача шкоди, покладається на останнього.

В даній справі позивачем не було належним чином доведено, що заявлену ним шкоду спричинила саме відповідач. Єдиний наявний у матеріалах справи доказ з цього приводу, а саме покази свідка ОСОБА_3 , суд першої інстанції відхилив через непослідовність таких показів, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів апеляційного суду. Інших доказів позивачем наведено не було. Не визнавала факту спричинення шкоди і сама відповідач.

Таким чином, з огляду на вище вказане, суд першої інстанції дійшов вірного і обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року.

В додатковому рішенні суд першої інстанції вважав доведеним факт надання послуг з правової допомоги на суму 24 000 грн., належне підтвердження як самого факту надання послуг, так і їх вартості за допомогою відповідних доказів. Вказані висновки не були оскаржені позивачем, відтак останній з ними фактично погодився. Відповідають такі висновки і обставинам справи. На підтвердження факту надання правової допомоги в означеному розмірі та вартості такої допомоги були надані відповідні докази разом з відзивом на позов та із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Зменшуючи заявлений розмір витрат на правову допомогу суд першої інстанції декларативно зазначив про їх неспівмірності обставинам і складності справи.

Вимоги п. 6 ст. 137 ЦПК України встановлюють, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19 та від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

В своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення позивач наводив лише загальні процесуальні норми і декларативно вказав про невідповідність наданих документів. Жодного належного обґрунтування неспівмірності понесення таких витрат фактично зазначено не було, відтак у суду не було підстав для зменшення заявлених витрат на правовничу допомогу.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на правовничу допомогу в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Заяву представника ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389

ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько