Справа № 127/7802/24
Провадження № 2/127/958/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12044, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №466730133, укладеним 06 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, реєстру прав вимог №3 від 29 січня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. 29 липня 2021 року відкрите виконавче провадження. Позивач зазначає, що кредитна заборгованість не є безспірною, виконавчий напис вчинений за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача. Крім того зазначає, що він не отримав жодної вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, до участі у справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Я. В. та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В.

Відповідач, отримавши вказану ухвалу разом з позовною заявою 26 березня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 06 902 299 977 90, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Треті особи своїх пояснень не надали.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса копії документів, які слугували підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та у відповідача копії документів, які надавалися останнім для вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12044, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №466730133 від 06 лютого 2020 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №76 від 28 квітня 2020 року є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, реєстр прав вимог №3 від 29 січня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року, на загальну суму 14 775,00 грн, в тому числі: 5000,00 грн прострочена заборгованість за сумую кредиту, 6807,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1768,00 грн прострочена заборгованість за штрафами і пенею, а також 1200,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

На підставі цього виконавчого напису 29 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. відкрито виконавче провадження №66321091.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Позивач з посиланням на перелік документів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вказує, що відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, а заборгованість, яка значиться у виконавчому написі не дає можливість зробити висновок про правомірність її нарахування.

Судом витребувано у відповідача копії документів, які надавалися останнім для вчинення виконавчого напису.

На виконання ухвали суду відповідачем надано копії: договору № 466730133 від 06 лютого 2020 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем, з графіком розрахунків, договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами, договору факторингу №050820 від 05 серпня 2020 року з додатковими угодами, виписку з особового рахунку, виписку з ЄДРПОУ.

Суд погоджується з доводами позивача, що серед документів наданих для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відсутні документи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, зокрема відсутня нотаріально посвідчений договір.

Як слідує з наданих документів договір № 466730133 від 06 лютого 2020 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем, який слугував підставою для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчувався. В той же час відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 підставою для вчинення виконавчого напису може бути нотаріально посвідчений договір.

Крім того, наданий відповідачем документ із назвою «Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 466730133 ПІБ: ОСОБА_1 »» із зазначенням суми заборгованості фактично є лише довідкою відповідача про наявність заборгованості та її розмір станом на 27 лютого 2021 року та не замінює собою виписку з особового рахунку в розумінні положень чинного законодавства. З наданої виписки неможливо встановити період, за який утворився борг, розмір відсоткової ставки та період за який вона нарахована (чи в межах строку кредитування чи поза його межами), неустойки (вид та розмір застосованої пені чи штрафу). Вказана виписка містить тільки загальні суми боргу, що не підтверджуються відповідними проведеними банківськими розрахунками, що позбавляє суд можливості стверджувати про безспірність заборгованості.

Слід також звернути увагу, що серед наданих відповідачем суду документів відсутні Реєстри прав вимог до договорів факторингу. В той же час право вимоги за цими договорами переходить з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру, який включає в себе, зокрема дані і щодо кредитного договору, вимоги за яким передавалися, так і суми заборгованості по цьому кредитному договору, яка передавалася за договорами, та її складових.

Крім того слід зазначити, що в оскаржуваному написі в суму заборгованості за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року включені заборгованість за штрафом та пенею.

В той же час, згідно з п.15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року установлений карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20 травня 2020 року N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"та від 22 липня 2020 року N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Крім того, уряд ухвалив постанову «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» від 25 квітня 2023 року, № 383, якою продовжив дію карантину до 30 червня 2023 року.

Отже нарахування штрафу та пені за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що кредитна заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинений за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача.

Щодо обставини про не направлення на адресу позивача вимоги, то з матеріалів справи неможливо однозначно встановити її наявність або відсутність. При цьому слід вказати, що ухвала суду про витребування копії документів, які стали підставою для вчинення оскаржуваного напису, не виконана в повному обсязі. Відповідач же в спростування вказаних доводів позивача доказів не надав.

Слід відмітити, що відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Позивач стверджує про неотримання ним такого повідомлення. Наразі матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вказане твердження. Будь-яких заперечень та доказів щодо цього відповідач не надав, що в свою чергу свідчить про порушення вимоги закону щодо належного повідомлення про усунення порушень за зобов`язанням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, ст. 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №12044, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №466730133 від 06 лютого 2020 року на загальну суму 14775,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 34, оф. 511,

Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 115, офіс 1),

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович (м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 8, офіс 301).

Суддя: