Справа № 682/1198/24
Провадження № 2/682/502/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
30.07.2021 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений Договір відступлення прав вимоги № 30/07-1, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7782784 від 22.08.2020 року.
10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ "Коллект Центр" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7782784 від 22.08.2020 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 цивільна справа № 682/1198/24 передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.40).
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2024 відкрито провадження у справі № 682/1198/24 за позовом ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін; встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.44).
Представник позивача в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, її представник у заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності та за відсутності відповідачки.
Щодо строку позовної давності, то позивач вважає, що з 02.04.2020 року строк позовної давності був продовжений на період дії карантину у зв`язку з COVID-19, з 17.03.2022 - продовжений на строк дії воєнного стану, а з 30.01.2024 - зупинений до закінчення дії воєнного стану в Україні. Отже станом на дату подачі цього позову строк позовної давносіт позивачем не пропущений. Тому просить позов задовольнити повністю.
Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, письмові пояснення та письмові докази, суд приходить до наступного.
22 серпня 2020 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 7782784 (а.с.5-6).
Відповідно до п.1.1 Договору кредитор надав грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим Договором.
У випадку неповернення позичальником кредиту, а також несплати позичальником процентів у повному обсязі (плати за користування грошовими коштами та процентів за підвищений ступінь ризику) у строк, встанвоелний п.1.4 даного договору, в тому числі після визначеного у п.1.7 цбого договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (атоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95% за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору).
Вказане також стверджується Паспортом споживчого кредиту ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", який підписаний відповідачкою ОСОБА_1 22 серпня 2020 року (а.с. 6 зворот - 7).
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Нормою ст. 1048 ЦК передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача комісії, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит, кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Враховуючи наведене, умови щодо обов`язку відповідачки сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача комісії в розмірі 2995,99 грн задоволенню не підлягають.
30.07.2021 між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладений Договір відступлення прав вимоги № 30/07-1, відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" передало (відступило) ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" за плату права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняло належні ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.11-14).
Відповідно до платіжного доручення № 273340021 від 02 серпня 2021 р ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сплатило ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 30/07-1 від 30.07.2021 р кошти в загальній сумі 305 248,50 грн (а.с.14 зворот).
10.03.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "Коллект Центр" укладений Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) ТОВ "Коллект Центр" за плату права вимоги, а ТОВ "Коллект Центр" прийняло належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.16-21).
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги.
Щодо клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності до позовних вимог, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Підстав для застосування передбаченої ст. 258 ЦК України спеціальної позовної давності до цих правовідносин не вбачається.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 уклала Кредитний договір №7782784 22.08.2020 р. Договором визначено строк його дії до 10.02.2021 р.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 22.08.2020 по 29.07.2021 ОСОБА_1 виконувала умови Кредитного договору, в тому числі щодо погашення процентів за користування кредитними коштами. Тому в період з 22.08.2020 р до 29.07.2021 р був продовжений строк надання кредиту на умовах, визначених п.п. 1.6 та 1.7 Кредитного договору.
З наведеного вбачається, що перебіг строку позовної давності розпочався 29.07.2021 р. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 22.04.2024 р, на що вказує поштовий штамп на конверті з позовною заявою а.с.39.
Отже, ТОВ "Коллект Центр" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 в межах трьохрічного строку позовної давності і підстав для відмові в позові з підстав порушення строку позовної давності не вбачається.
Крім цього, з 24.02.2022 р Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введений воєнний стан.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, перебіг строку позовної давності, зокрема за вимогами ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 , зупинено з 24.02.2022 р.
Тому вимога відповідачки про застосування судом строку позовної давності до позовних вимог є безпідставною і необгрунтованою.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що становить 2694 грн 92 коп (89%).
Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони, а тому підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 8010 грн (89%).
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 81, 137, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 207, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1082 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 2694 грн 92 коп судового збору та 8010 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/ або в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.