КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року

справа № 369/15496/20

провадження № 22-ц/824/2849/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Боярська міська рада, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року, постановлене під головуванням судді Ковальчук Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування рішень ради, визнання недійсним державного кату на право власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі її заяви від 03.02.2006 року прийнято рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2448 від 13.03.2006 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», яким позивачу надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства. В свою чергу, на підставі вказаного рішення розроблено проект (договір № 7/22 від 15.07.2008 з ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи») землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1000 га на АДРЕСА_2 у м. Боярці, отримано всі необхідні дозволи та узгодження, в результаті чого її земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 0:01:024:0165. Разом з тим, Рішенням Боярської міської ради 36 сесії V скликання № 36/1656 від 10.12.2008 надано ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку. В подальшому, рішенням Боярської міської ради 2 сесії VI скликання № 2/96 від 23.11.2010 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради. На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 отримав державний акт серії ЯЛ № 272710 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:024:0204. Отже, рішеннями 36 сесії V скликання Боярської міської ради № 36/1665 від 10.12.2008 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та 2 сесії VI скликання Боярської міської ради № 2/98 від 23.11.2010 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради ОСОБА_2 за наявності чинного рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2449 від 13.03,2006 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», яким надано позивачу земельну ділянку. Таким чином, позивач вважає, що приймаючи рішення 47 сесії IV скликання № 47/2449 від 13.03.2006 про надання позивачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Боярська міська рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до ст.ст. 81, 116, 118 ЗК України, а тому постановлення цією ж радою рішення про надання у власність та надання дозволу на розробку проекту землеустрою тієї ж земельної ділянки іншій особі - ОСОБА_2 є передчасним і прийнятим всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 36 сесії 5 скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 36/1656 від 10.12.2008 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1000 га в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії VI скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/96 від 23 Л 1.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність для будівництві і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 ». Визнати недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт серії ЯЛ № 272710 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером :01:024:0204 та скасувати його державну реєстрацію та стягнути з відповідачів судовий збір.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 36 сесії 5 скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 36/1656 від 10.12.2008 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1000 га в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 ».

Визнано незаконним та скасовано рішення 2 сесії VI скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/96 від 23.11.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 ».

Визнано недійсним та скасовано виданий ОСОБА_2 державний акт серії ЯЛ № 272710 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером :01:024:0204.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Вимоги обґрунтовані тим, що права позивача не порушено, оскільки нею не було оформлено право власності чи право користування спірною земельною ділянкою та проект відведення цієї земельної ділянки не був затверджений міською радою. Вказує, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Посилається на те, що рішення Боярської міської ради №47/2448 від 13.03.2006 року щодо надання у власність земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 відмінялось тричі.

Апелянт вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Зазначає, що судом не розглянуто заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

Крім того, вказує на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що на підставі рішення Боярської міської ради №47/2448 від 13.03.2006 року розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, отримано дозволи та узгодження, в результаті чого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. На час прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою радою не вирішувалось питання про вилучення у позивача спірної земельної ділянки. Вказує, що чинність рішення 47 сесія IV скликання Боярської міської ради № 47/2448 від 13.03.2006 року підтверджена рішеннями судоми , в тому числі постановою апеляційного суду Київської області від 26.09.2006 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що фактично міська рада двічі передала одну й ту ж земельну ділянку, чим порушено право ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 лютого 2006 року ОСОБА_1 звернулася до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про надання земельної ділянки.

Рішенням 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2448 від 13.03.2006 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного рішення розроблено проект (договір № 7/22 від 15.07.2008 з ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи») землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1000 га на АДРЕСА_2 у м. Боярці, отримано всі необхідні дозволи та узгодження, в результаті чого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 0:01:024:0165.

Приймаючи рішення №47/2448 від 13 березня 2006 року Боярська міська рада не лише надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована в м. Боярка для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , на АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м, але й передала дану конкретну земельну ділянку у власність.

Рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №6/268 від 10 лютого 2011 року було скасовано всі рішення міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року (справа №2-а/369/101/13) визнано незаконним, протиправним та нечинним п.1 рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №2/268 від 10 лютого 2011 року. А саме в частині відміни всіх рішень міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2 ».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року постанову районного суду залишено без змін.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції вказано на встановлені при розгляді справи обставини, а саме: 47 сесія IV скликання оскаржувалась в судовому порядку. Так, постановою Києво-Святошинського районного суду від 08.06.2006 року у справі № 2-а-167 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до Боярської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень ради від 09.03.2006 року щодо дострокового припинення його повноважень як секретаря міської ради та обрання іншого секретаря, зміну запису в трудові книжці щодо причин та дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_6 просив скасувати рішення Боярської міської ради № № 47/2, 47/3, 47/4 від 09.03.2006 року, якими припинено його повноваження як секретаря Боярської міської ради та обрання іншого секретаря. У подальшому, постановою апеляційного суду Київської області від 26.09.2006 року у справі № 22АС-139/2006 апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено та визнано неправомірними всі рішення, прийняті позачерговою 47 сесією IV скликання Боярської міської ради, визнані незаконними та скасовані. Тобто, постановою апеляційного суду Київської області від 26.09.2006 року скасовані рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року, якими мешканцям м. Боярка надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у тому числі й на АДРЕСА_2 . Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 14.03.2007 року скасовано постанову апеляційного суду Київської області від 26.09.2006 року, а справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2007 року позов ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду від 08.06.2006 року - без змін. Тобто, судом не визнано, що вищезазначені рішення винесені з перевищенням повноважень Боярської міської ради IV скликання. Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідача про відсутність рішень Боярської міської ради 47 сесії Боярської міської ради IV скликання від 13 березня 2006 року. Крім того, як вбачається з документів, наданих в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, треті особи, отримавши рішення про надання їм у власність земельних ділянок, розпочали розробляти проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Всі проекти землеустрою були виготовлені третіми особами, однак, не були затверджені відповідачем, крім того ними було отримано дозволи на отримання кадастрового номеру. Зокрема, з копій рішень від 13 березня 2006 року № 47/2448, № 47/2457, № 47/2452, № 47/2456, що наявні в матеріалах справи, вбачається, що третім особам надано у власність земельні ділянки та дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, які розташовані у м. Боярка для ведення особистого селянського господарства. Отримавши вказані рішення, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 зайняли надані їм земельні ділянки та приступили до розробки проектів землеустрою ще у 2008, 2009 роках. Однак, звернувшись до відповідача з клопотанням про затвердження вже готових проектів землеустрою та отримання кадастрового номеру, їм було відмовлено. Тобто, з наданих документів, треті особи, отримавши рішення Боярської міської ради 47 сесії Боярської міської ради IV скликання від 13 березня 2006 року, почали використовувати за призначенням, крім того, вони розпочали виготовляти проекти землеустрою на земельну ділянку, які не були розглянуті та затверджені.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11 листопада 2014 року постанова районного суду залишена без змін.

Таким чином, правомірність прийняття рішення №47/2448 від 13 березня 2006 року та подальше його використання, виготовлення відповідних проектів, підтверджено судовим рішенням.

Також встановлено, що рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №36/1660 від 10 грудня 2008 року надано ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в м. Боярка для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 ; надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №2/96 від 23.11.2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 отримав державний акт серії ЯЛ № 272710 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:024:0204.

У пункті «б» частини першої статті 81 ЗК України зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності.

Згідно з ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Процедура безоплатної приватизації земельних ділянок є стадійною, спрямованою на розпорядження земельною ділянкою одним суб`єктом і набуття її у власність чи користування іншим. Ця процедура розпочинається зі звернення особи до уповноваженого органу не лише із заявою про надання «умовної» земельної ділянки, але із зазначенням її цільового призначення, орієнтовних розмірів, бажаного місця розташування. Тобто, вже на етапі звернення із заявою про надання згоди на розроблення проекту землеустрою об`єктом майнового інтересу відповідної особи (об`єктом правовідносин) є певна земельна ділянка, хоч і не визначена ще в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, в редакції чинній при передачі земельної ділянки ОСОБА_10 , громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п`ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

У постановах Верховного Суду, зокрема, від 11.11.2020 року у справі № 472/1282/17, від 09.06.2021 року у справі № 128/1329/18, від 13.06.2022 року у справі № 278/2592/20 , від 30.06.2022 року у справі № 700/305/20, від 01.07.2022 року у справі № 700/309/20, від 25.07.2022 року у справі № 740/2621/20, від 28.11.2022 року у справі № 383/673/21 зроблено висновок про те, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених правових норм, першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього не існує законних перешкод. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження належною особі земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 була передана земельна ділянка з індивідуальними ознаками у власність, на час прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_10 на розробку проекту земелеустрою радою не вирішувалось питання про вилучення у ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, тобто не було дотримано порядку вилучення земельних ділянок у попереднього користувача, рішення було чинне та ОСОБА_1 виготовляла проект, тому фактично міська рада двічі передала одну й ту ж земельну ділянку, що порушує право ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення Боярської міської ради №47/2448 від 13.03.2006 року щодо надання у власність земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 відмінялось тричі до уваги прийняте бути не може. Правомірність прийняття рішення №47/2448 від 13 березня 2006 року та подальше його використання, виготовлення відповідних проектів, підтверджено судовими рішеннями №2-а/369/101/13.

Посилання скаржника на не те, що ОСОБА_1 не було оформлено право власності чи право користування спірною земельною ділянкою та проект відведення цієї земельної ділянки не був затверджений міською радою, відтак права позивача не порушено, судом також відхиляється.

Як вже було зазначено, рішенням 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2448 від 13.03.2006 ОСОБА_1 надано не лише дозвіл на розробку землеустрою, а й передано у власність земельну ділянку. Надання дозволу іншій особі на розроблення проекту відведення тієї ж земельної ділянки порушує права позивач.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В матеріалах справи наявні заява відповідача про застосування строків позовної давності. Заява обґрунтована тим, що позивач дізналась про рішення 36/1645 Боярської міської ради від 10.12.2008 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 та рішення 2-96 Боярської міської ради від 23.11.2010 року про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 через декілька днів після їх прийняття.

Разом із тим, доказів на підтвердження вищевказаного матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

За відсутності доказів проінформованості позивача про вищевказані рішення міської ради, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді