КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/4217/24
УХВАЛА

28.06.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, суддя дійшла до висновку про залишення заяви без руху, з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Поряд з цим, звернення до суду в порядку цивільного судочинства здійснюється з дотриманням вимог ЦПК України.

Як вбачається, позивачем визначено підсудність справи за правилами ч.1 ст. 27 ЦПК України та зазначено місце проживання відповідача в Київському районі міста Одеси за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно з ч.8 вказаної статті, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вказаних положень, а також враховуючи можливість застосування правил альтернативної підсудності справи за місцем зареєстрованого проживання позивача, враховуючи наявність з викладених у позові доводів в останньої малолітньої дитини, судом отримано відповідні відповіді, з метою встановлення зареєстрованого місця проживання/перебування відносно сторін по справі, а саме:

- №640465 від 13.06.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої встановлено, що відомості про зареєстроване місце проживання позивачки - ОСОБА_1 , відсутні;

- № НОМЕР_1 від 13.06.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої встановлено, що відомості про зареєстроване місце проживання відповідача - ОСОБА_2 , відсутні;

- з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якої відсутні відомості про місце реєстрації чи перебування, у тому числі останнього, відносно позивачки - ОСОБА_1 ;

- з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якої відсутні відомості про місце реєстрації чи перебування, у тому числі останнього, відносно відповідача ОСОБА_2 .

Отже, з урахуванням усіх можливих передбачених процесуальним законодавством інструментів, суд позбавлений можливості встановити зареєстроване місце проживання чи перебування, у тому числі останнє, відносно обох сторін по справі.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається позивачкою в порушення вказаних положень до позову не надано жодних доказів на підтвердження, як зазначеного у позові місця проживання/перебування відповідача, так і не надано доказів на підтвердження власного зареєстрованого місця проживання/перебування.

Також позивачем не надано жодних доказів відносно особи відповідача, а саме: місцезнаходженням майна відповідача чи на підтвердження останнього відомого зареєстрованого його місця проживання або перебування чи доказів на постійне його заняття (роботи), за наслідком чого суд позбавлений застосувати положення ч.9 ст. 28 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд позбавлений можливості визначити територіальну юрисдикцію справи, враховуючи що за отриманими доказами, приймаючи що жодна зі сторін не має зареєстрованого місця проживання чи перебування, у тому числі останнього в Київському районі міста Одеси, справа Київському районному суду міста Одеси не підсудна.

За наслідком чого, позивачеві необхідно надати належні докази, а саме:

- надати належні докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача, у тому числі за визначеною у позові адресою: АДРЕСА_1 ;

- зазначити РНОКПП особи відповідача, для можливості здійснити перевірку наявності в останнього нерухомого майна;

- надати докази на підтвердження наявності у відповідності нерухомого майна, або останнього зареєстрованого місця проживання/перебування, або докази постійного його заняття (роботи), приймаючи що за положенням ч.9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи);

- надати належні докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання/перебування позивача.

Вказані обставини та відсутні докази унеможливлюють суду встановити територіальну підсудність справи, за наслідком чого суд позбавлений мможливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, враховуючи наявну інформацію та докази на підтвердження не підсудності справи Київському районному суду маіста Одеси.

Крім того, суд роз`яснює позивачеві, що останній не позбавлений можливості на отримання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у порядку встановленому чинним законодавством України.

Роз`яснити позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви в порядку усунення недоліків, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати додаткові докази скерування їх копій іншим учасникам справи.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу.

Оскільки встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків поданої заяви, терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 14, 43, 175, 177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.