Провадження № 2/317/565/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепа Катерина Дмитрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області за підсудністю із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепа Катерина Дмитрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 09.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 10370 та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 09.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 10370 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 43903,09 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений із порушенням вимог чинного законодавства в частині перевірки наявності заборгованості, права вимоги, повідомлення боржника та неможливості вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, які не були посвідчені нотаріально. Кредитний договір, за яким виданий оскаржуваний виконавчий напис, нотаріально посвідчений не був і ніколи не укладався.

У відзиві на позовну заяву АТ «Ідея Банк» не погодилось із позовом з огляду на його безпідставність та необґрунтованість. В обґрунтування своєї позиції послалось на те, що 14.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z75.00406.004666222. Оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконував, у нього утворилась заборгованість за договором у розмірі 42003,09 грн. АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором та надало нотаріусу всі необхідні документи. АТ «Ідея Банк» надсилало позивачу вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання від 04.09.2019. Додатком до вищевказаної вимоги була довідка-розрахунок заборгованості, що містила інформацію про загальний розмір боргу. Після надіслання позивачу вимоги, ОСОБА_1 не висловив заперечень щодо її змісту.

Відповідач зазначає, що у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, внаслідок чого вона втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів. Спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, тож виконавчий напис є законним. Також відповідач посилається на те, що його позиція узгоджується із постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022, другим пунктом якої було заборонено вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. Постановою Кабінету Міністрів України № 480 від 19.04.2022 другий пункт був виключений та втратив чинність.

Також відповідач посилається на те, що позивач у позові не зазначає в чому полягає спірність кредитної заборгованості, не надає доказів оспорення, спростування такої кредитної заборгованості до або на момент вчинення виконавчого напису.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначає, що АТ «Ідея Банк» не погоджується із судовими витратами у розмірі 2500,00 грн., оскільки матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних, допустимих доказів реальності, фактичності надання правової допомоги боржнику адвокатом. Матеріали справи не містять належним чином засвідчених копій акту приймання-передачі наданих адвокатом послуг чи будь-яких інших документів, що підтверджували б факт надання таких послуг у межах цієї справи. Суду не надано розрахунок із зазначенням часу, витраченого на підготовку вказаних документів чи виконання послуг.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Нємна Т.І., у судове засідання не з`явились. У заяві від 10.05.2024, представник позивача, адвокат Нємна Т.І., просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача до суду не з`явився, у відзиві просив розглянути справу за відсутності представника АТ «Ідея Банк».

Повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання треті особи до суду не з`явились, письмових пояснень суду не надали.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

09.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 10370 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» за кредитним договором № Z75.00406.004666222 від 14.12.2018, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Згідно з виконавчим написом сума заборгованості за кредитним договором складається з: 21567,99 грн. строковий основний борг; 4699,76 грн. прострочений основний борг; 1522,17 грн. прострочені проценти; 150,80 грн. строкові проценти; 780,30 грн. строкова плата за обслуговування кредиту; 5462,10 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 7819,97 грн. пеня.

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, складає 43903,09 грн.

Як визначено оскаржуваним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводилось за період з 15.05.2019 по 04.09.2019.

Постановою від 13.11.2019 у виконавчому провадженні № 60583140 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Строган А.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 10370 від 09.10.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» суми заборгованості у розмірі 43903,09 грн.

Постановою від 20.07.2023 у зведеному виконавчому провадженні № 60938332 державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепою К.Д. звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 з метою стягнення з нього на користь АТ «Ідея Банк» суми заборгованості у розмірі 43903,09 грн.

У ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Підстав не враховувати дану правову позицію у суду першої інстанції немає. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 09.10.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Наведена відповідачем у відзиві позиція щодо можливості вчинення виконавчого напису на договорі, який не є нотаріально посвідченим, є хибною. Наявний у справі договір № Z75.00406.004666222 від 14.12.2018, укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , нотаріально не посвідчений.

Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1610,40 грн. (за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову).

У позові позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи містять копію ордеру та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2

Жодного доказу, який би підтверджував вартість наданої адвокатом професійної правничої допомоги у рамках розгляду даної справи матеріали справи не містять. У матеріалах справи немає детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час розгляду справи по суті (до судових дебатів) представник позивача не повідомляв суд про те, що відповідні докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код у , 79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепа Катерина Дмитрівна (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 16-а), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 09.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 10370, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суми заборгованості за кредитним договором № Z75.00406.004666222 від 14.12.2018 у розмірі 43903 грн. 09 коп. (сорок три тисячі дев`ятсот три грн. 09 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код у , 79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. (одна тисяча шістсот десять грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян