ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1523/23
Провадження № 2/483/85/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Акопової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначила, що вона у 2003 році вселилася у спірний житловий будинок, право власності на який не було зареєстровано. Оскільки вона добросовісно заволоділа зазначеним будинком та вже понад 10 років відкрито і безперервно володіє ним, проте не має правовстановлюючого документу, ОСОБА_1 змушена звернутися з позовом до суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Заслухавши пояснення представника позивачки, надані в судовому засіданні 22 лютого 2024 року, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оглянувши інвентарну справу, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1991 році та право власності на нього не зареєстровано за жодною особою (а.с. 13, 15).

Рішенням виконавчого комітету Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області № 49 від 07 липня 2023 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на спірний житловий будинок (а.с. 14).

За заявою ОСОБА_1 20 серпня 2023 року виготовлено технічну документацію на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9-12).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 2003 року проживає та користується спірним житловим будинком, що підтверджується фактом її реєстрації у спірному будинку, а також відкриття на ії ім`я особових рахунків на користування комунальними послугами (а.с. 16-23).

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 зроблено такий правовий висновок.

Умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Аналіз категорії добросовісності заволодіння майном як умови набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України дає підстави для висновку, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного права означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно реалізовувати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки. При вирішенні таких спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Добросовісний володілець майна у момент заволодіння ним не знає (не може і не повинен знати) про неправомірність такого заволодіння майном, а також про те, що він не став його власником. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього.

Йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка у подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, а так само про те, що він володіє чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном як своїм власним.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності.

Відсутність добросовісності у позивача під час заволодіння ним спірним майном як власним звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 ЦК України».

Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 .

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що будинок є безхазяйним, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка на момент вселення у 2003 році у спірний будинок не знала про його володільця, на час розгляду справи такий володілець також відсутній, а також з огляду на те, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном, відкрито та безперервно ним володіє на протязі 10 років, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча: