Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3874/22
У Х В А Л А

09.05.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого- судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, за участю скаржника та його представника адвоката Р.Г.Мохнюк, начальника Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції України А.Андрійця та державного виконавця відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції України А.Закала, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Закала Анастасії Іванівни у виконавчому провадженні №74043992

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду передано вказану скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.І.Закала у виконавчому провадженні №74043992, подану в порядку ст.447 ЦПК України, в якій скаржник (стягувач) просить суд: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Закала А.І. у виконавчому провадженні №74043992 щодо перевірки виконання рішення суду та інших передбачених законом дій; зобов`язати ОСОБА_2 винести постанову про накладення штрафу на ОСОБА_3 за невиконання рішення суду у справі №299/3874/22, надавши їй повторний строк для виконання рішення з попередженням про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання рішення; зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання судового рішення у справі №299/3874/22 про контакт дитини з батьком.

Скаргу обґрунтовано тим, що 05.02.2024 було відкрите виконавче провадження №74043992 державним виконавцем Закала А.І на виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/3874/22 від 24.10.2023 (в частині). А саме, на виконанні перебуває Виконавчий лист про встановлення трьох способів участі у вихованні своєї доньки: шляхом встановлення систематичних зустрічей кожен другий вікенд місяця з п`ятниці 17-00 год до неділі 18-00 год; надання можливості спільного відпочинку тривалістю десять днів один раз на кожні шість місяців; надання можливості щоденного спілкування з використанням відеозв`язку тривалістю 30 хв. 19.01.2024 було видано виконавчий лист та пред`явленого його до виконання. Державний виконавець Закала А.І. відкрила виконавче провадження 05.02.2024 своєю постановою та винесла постанову про стягнення витрат на виконання. Більше жодних дій вчинено не було. Станом на 25 квітня 2024 виконавець не забезпечила виконання судового рішення, не вручила скаржнику жодних оригіналів документів, не визначила дату та час побачення з дочкою, спосіб щоденного спілкування з дочкою за допомогою відеозв`язку.

У судовому засіданні скаржник та його представник подану скаргу підтримали, просили таку задовольнити.

Державний виконавець Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Закала Анастасія Іванівна у виконавчому провадженні №74043992 у судовому засіданні скаргу просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки нею вживалися всі передбачені законом дії для виконання рішення.

Начальник Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Андрійцьо просив відмовити у задоволенні скарги за необґрунтованістю.

Інші учасники справи на розгляд скарги не з`явилися, хоча про дату,час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд вирішив наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд встановив, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/3874/22 від 24.10.2023 ОСОБА_3 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_4 у вільному спілкуванні з дитиною, вихованні та побаченні з нею, та повідомляти ОСОБА_4 про місце проживання доньки та про стан здоров`я з наданням медичних документів. Встановлено наступні способи участі у вихованні своєї доньки: шляхом встановлення систематичних зустрічей кожен другий вікенд місяця з п`ятниці 17-00 год до неділі 18-00 год; надання можливості спільного відпочинку тривалістю десять днів один раз на кожні шість місяців; надання можливості щоденного спілкування з використанням відозв`язку тривалістю 30 хв. 19.01.2024 було видано виконавчий лист та пред`явленого його до виконання, а05.02.2024 було відкрите виконавче провадження №74043992 Постановою державного виконавця ОСОБА_2 .

За змістом оглянутих у суді матеріалів виконавчого провадження № за АСВП:74043992 встановлено наступне:

1. Після відкриття Постановою від 05.02.2024 виконавчого провадження, Державний виконавець ОСОБА_2 23.02.2024 склала Акт про відсутність боржника за зазначеною у виконавчому листі адресою проживання.

2. 26.02.2024 на запит Виноградівського відділу ДВС Держприкордонслужба надала інформацію про те, що в Базі даних відсутня інформація про перетинання державного кордону України у період із 19.01.2024 по 26.02.2024 ОСОБА_5 .

3. У матеріалах виконавчого провадження наявний Акт державного виконавця без дати, за змістом якого в ході проведення виконавчих дій стягувач ОСОБА_6 не з`явився 19.04.2024 на зустріч із донькою для проведення з нею відпочинку кожен другий вихідний.

4. 23.04.2024 державний виконавець ОСОБА_7 здійснив Виклик стягувача до виконавця на 24.04.2024 09-00 год.

5. 23.04.2024 державний виконавець ОСОБА_8 склав Акт про те, що під час відібрання пояснення від ОСОБА_9 встановлено, що вона користується кнопковим мобільним телефоном, який не підтримує відеозв`язок (додано фото телефону).

6. 24.04.2024 державний виконавець ОСОБА_8 склав Акт про те, що стягувач ОСОБА_1 не з`явився на виклик державного виконавця 24.04.2024 о 09-00 год за адресою АДРЕСА_1 , для спільного відпочинку тривалістю 10 днів зі своєю донькою.

7. 03.05.2024 державний виконавець Закала А.І. склала Акт про те, що стягувач не з`явився на зустріч з донькою ОСОБА_10 03.05.2024 для проведення систематичних зустрічей кожен другий вихідний місяця.

Разом з тим, під час судового розгляду даної скарги встановлено, що Акти державного виконавця відсутні в матеріалах Автоматизованої системи Виконавчих проваджень.

Між тим, статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Частинами першою та третьою вказаної статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Таким чином, суд у межах вимог скарги встановив, що державним виконавцем Закала А.І. у межах виконавчого провадження №74043992 у період з дня відкриття виконавчого провадження протягом двох місяців не було вжито визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій у межах її повноважень, а тому доводи скаржника про бездіяльність державного виконавця щодо перевірки виконання рішення - є обґрунтованими.

Тому скарга ОСОБА_1 у частині визнання бездіяльності державного виконавця протиправною щодо перевірки виконання рішення суду та інших визначених законом у зв`язку із цим дій - підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги про зобов`язання державного виконавця вчинити дії щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком, то така задоволенню не підлягає, оскільки постановою Верховного Суду від 08 березня 2023 року (провадження №61-4339 св 22) таких заходів зобов`язано вжити Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Суд вважає, що «дії щодо розробки комплексних стратегій примусового виконання рішень суду» - виходять за межі встановленої законом компетенції державного виконавця у конкретному виконавчому провадженні.

Щодо вимог скарги у частині зобов`язання державного виконавця «винести постанову про накладення штрафу…», суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.3 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. При цьому накладення штрафів за змістом ЗУ «Про виконавче провадження» є правом державного виконавця.

Отже, визначені частиною третьою ст.64-1 цього Закону повноваження державного виконавця є його дискреційними повноваженнями (правом), втручання у які шляхом зобов`язання винести постанову про накладення штрафу виключено. Так, рішення про накладення штрафу приймається державним виконавцем після перевірки виконання судового рішення, складання Акту, та після оцінки поважності причин невиконання, якщо таке судове рішення не було виконано боржником. Відтак, накладенню штрафу передує ряд процесуальних дій, що входять до виключної компетенції державного виконавця у конкретному виконавчому провадженні. Тому розглядаючи вимогу скаргу у цій частині, суд прийшов до висновку, що така вимога не може бути задоволеною.

Разом із тим, зі слів скаржника рішення суду не було виконане боржником, а суд пересвідчився, що з дня відкриття провадження протягом двох місяців боржник не брала активну участь у добровільному виконанні рішення суду. У матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про належну перевірку державним виконавцем виконання рішення боржником, де передбачено, зокрема, і зобов`язання вчиняти щоденні дії, інформація про з`ясування поважності причин невиконання, та про розгляд питання державним виконавцем про доцільність вжиття передбачених ч.3 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» заходів впливу на боржника. Акт про відсутність у боржника технічної можливості вийти на відеозв`язок із стягувачем з метою виконання судового рішення складено лише 23.04.2024. Про це стягувача повідомлено лише 08.05.2024.

Тому з метою захисту прав стягувача, які було порушено внаслідок бездіяльності державного виконавця, суд вирішує задовольнити вимогу цій частині частково: зобов`язавши державного виконавця розглянути на підставі ч.3 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» питання про поважність чи неповажність причин невиконання боржником рішення суду та у залежності від результатів, - прийняти процесуальне рішення про притягнення боржника до відповідальності за невиконання судового рішення чи про відсутність для цього законних підстав.

Суд звертає увагу державного виконавця на примусовому виконанні якого перебуває виконавче провадження №74043992, що невжиття усіх визначених законодавством заходів щодо виконання судового рішення, формальний підхід до такого виконання, не сприяє дотриманню прав ОСОБА_1 як стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

Керуючись ст. 258-260, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Закала Анастасії Іванівни у виконавчому провадженні №74043992, відкритому на виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/3874/22 від 24.10.2023р., - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Закала Анастасії Іванівни у виконавчому провадженні №74043992 щодо перевірки виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/3874/22 від 24.10.2023р. та вчинення у зв`язку із цим інших передбачених законом дій.

Зобов`язати державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Закала Анастасію Іванівну у виконавчому провадженні №74043992 розглянути на підставі ч.3 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» питання про поважність чи неповажність причин невиконання боржником рішення суду та у залежності від результатів, - прийняти рішення про притягнення боржника до відповідальності за невиконання судового рішення чи про відсутність для цього законних підстав.

У задоволенні вимог скарги у іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, визначені ст. 354, 355 ЦПК України.

Повна ухвала суду виготовлена 13.05.2024р.

Головуючий А. А. Надопта