Справа №399/960/23
Провадження №2/399/80/2024
27 березня 2024 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Бобрик І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,
Позов мотивує тим, що 01.04.2015 року її прийняли на роботу на посаду менеджера зі збуту медикаментів аптечного пункту № 1 смт. Онуфріївка. З 01.07.2017 року, після проведених реструктуризацій вказаного підприємства, підприємство, на якому позивач продовжувала виконувати свої посадові обов`язки, отримало назву Приватне акціонерне товариство «Ліки Кіровоградщини».
Позов мотивує тим, що 1 квітня 2015 року її прийняли на посаду менеджера зі збуту медикаментів аптечного пункту № 1 в смт. Онуфріївка. З 1 липня 2017 року після проведення реструктуризації вказаного підприємства, підприємство, на якому позивач продовжувала виконувати свої посадові обов`язки, отримало назву Приватне акціонерне товариство «Ліки Кіровоградщини».
Підтвердженням суми заборгованості із виплати заробітної плати є розрахункові листки за червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року, які були надані їй роботодавцем без будь-якого їх офіційного засвідчення.
У зв`язку із вищевикладеними обставинами, 09.11.2023 року позивач звернулась до ПрАТ «Ліки Кіровоградщини» із заявою про виплату заборгованості із заробітної плати.
Не зважаючи на викладені вимоги, відповідач проігнорував надіслану заяву, не надавши будь-якої відповіді, що змусило ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 4 січня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання з розгляду справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи суду не подав.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
На підставі ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис № 8 позивач звільнена з посади менеджера зі збуту лікарських препаратів 27 жовтня 2023 року /а.с. 12-14/.
09.11.2023 року позивач зверталась до ПрАТ «Ліки Кіровоградщини» із заявою про виплату заборгованості із заробітної плати /а.с. 15-17/.
Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України на роботодавця покладається при звільненні працівника здійснити виплату всіх сум, що належать працівникові, в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Як зазначено у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 03.06.2013 по справі № 6-64цс13: «відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені уст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.
Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, передбачено, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
В порядку статті 141 ЦПК України, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок, а на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 1073 гривні 60 копійок.
Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя М.М. Лях