КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6052/24
Провадження № 2/947/2320/24
Київський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
до Кредитної спілки «БЕБКО ФІНАНС»
про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправними дії,
стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 15.02.2024 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Кредитної спілки «БЕБКО ФІНАНС» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправними дії, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2024 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання з повідомленням сторін по справі.
Вказаною ухвалою судді, відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву з доказами до нього.
11.05.2024 року, судом без видалення до нарадчої кімнати було ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.
У судове засідання, призначене на 18.06.2024 року сторони по справі не з`явились.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак 18.06.2024 року надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.
Відповідач Кредитна спілка «БЕБКО ФІНАНС» у судове засідання призначене на 18.06.2024 року також не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Згідно з п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з відповіддю №452193 від 16.02.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КС «БЕБКО ФІНАНС» знаходиться за адресою: м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 48.
Приймаючи наявне місце знаходження відповідача, оскільки останній не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу місцезнаходження відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове повідомлення було повернуто до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «БЕБКО ФІНАНС» укладено договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок:
У відповідності до п. 2.3. договорів про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок нарахування процентів на Внесок починається з наступного дня після внесення членом КС Внеску та припиняється в день, визначений п. 1.1. Договору в якості закінчення троку внеску.
Нарахування процентів на Внесок здійснюється Спілкою в останній календарний день кожного місяця; сума Внеску не збільшується на суму нарахованих процентів. Сплата процентів, нарахованих на Внесок, здійснюється Спілкою з 4 по 15 число кожного місяця за період, за який відбулося нарахування процентів протягом дії Договору (п.2.5., 2.6. договорів).
Згідно з п.7.1., 7.1., строк дії договору становить 24 (двадцять чотири) місяці. Договір є чинним з моменту його підписання обома сторонами.
На виконання умов договорів про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок року КС «БЕБКО ФІНАНС» позивачем на депозитний рахунок внесено грошові кошти, сума яких визначена договорами, що підтверджується наданими позивачем фіскальними чеками.
26.12.2022 року, позивач звернувся до Національного банку України з листом про надання інформації чи є фінансові порушення у діях КС «Бебко Фінанс» щодо неотримання вкладу позивача за договорами про залучення строкового внеску на депозитний рахунок.
Відповідно до листа Національного Банку України від 17.01.2023 року повідомлено, що кредитні спілки в Україні не є учасниками системи гарантування вкладів фізичних осіб, а інших механізмів компенсації коштів їх вкладникам у разі невиконання кредитною спілкою зобов`язань законодавством не визначено. Також, відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк не відповідає за зобов`язаннями фінансових установ, а фінансові установи не відповідають за зобов`язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов`язання. Щодо порушення питання наявності у Національного банку інформації про рішення спостережної ради Кредитної спілки про тимчасове зупинення діяльності повідомляють, що станом на 30.12.2022 року інформація про рішення спостережної ради Кредитної спілки про тимчасове зупинення діяльності до Національного Банку не надходило. Також зазначили, що законодавством України не передбачена можливість прийняття спостережною радою Кредитної спілки рішення про тимчасове зупинення діяльності Кредитної спілки «заднім числом».
29.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Національного банку України з листом про надання інформації чи подала Кредитна спілка «Бебко Фінанс» до Національного банку України відповідне повідомлення відносно прийняття спостережною радою рішення про тимчасове зупинення діяльності відповідно до Закону України від 27 липня 2022 року №2463-ІХ та чи вважається спілка діючою.
Листом Національного банку України від 21.04.2023 року повідомлено, що тимчасове зупинення діяльності кредитної спілки може тривати протягом строку, який починається з дати, з якої кредитна спілка тимчасово зупинила свою діяльність, і закінчується із спливом 90 календарних днів після припинення або скасування воєнного стану в Україні. Повідомили, що 24.02.2023 року Кредитна спілка подала до Національного банку пакет документів щодо тимчасового зупинення діяльності кредитної спілки. Разом з тим, в поданому пакеті документів не була вказана дата, з якої Кредитна спілка зупинила свою діяльність. З огляду на зазначене, Національний банк звернувся до Кредитної спілки з вимогою подати до 10.03.2023 року повідомлення про тимчасове зупинення діяльності кредитної спілки із зазначенням усієї необхідної інформації, передбаченої Законом «Про кредитні спілки». Станом на 21.04.2023 року відповідь Кредитної спілки до Національного банку не надходила, необхідні, належним чином оформлені документи щодо тимчасового зупинення діяльності не були подані.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.
Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо.
Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України.
Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
За змістом ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 07.04.2020 по справі № 753/4256/17 зазначив, що порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821, відповідно до яких операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки - операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
За змістом частини першої статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з частиною першої статті 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Отже, наведені обставини підтверджують факт укладення члена кредитної спілки на депозитний рахунок, а також внесення ОСОБА_1 зазначених у договорах грошових коштів на поточний рахунок Спілки, який визначений у договорі.
Відповідачем не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про стягнення суми депозиту, які зазначені у договорах, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.
Отже, Кредитною спілкою «Бебко Фінанс» не було виконано умови договорів, що є її обов`язком, - свідчить про порушення умов договорів, укладених з позивачем. Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо невиконання зобов`язань відповідно до умов договорів та обмеження прав ОСОБА_1 , як споживача послуг, щодо розпоряджання його власними грошовими коштами підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частин 1,5 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Відповідачем не спростовано вказаного розрахунку, порушень нарахування відсотків судом не встановлено.
За таких обставин, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача невиплачені проценти по договорами про залучення строкового внеску (вкладу) у розмірі 5591,49 грн.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлені наступні обставини.
Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України, відповідно до ч.1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, позивач зазначив, що через тривале не виконання відповідачем своїх зобов`язань, значним чином були порушені права позивача як споживача, а подальше невиконання відповідачем обов`язку з повернення грошових коштів, у тому числі в умовах оголошеного воєнного стану на території України у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, призвело до перенесення позивачем душевних страждань з підстав відсутності коштів, що також призводить до загрози життю позивача.
Моральна шкода, відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
На підставі аналізу наведених вище правових норм, та враховуючи викладене суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому неправомірними діями відповідача, з огляду на те, що останній не виконує зобов`язання за договорами вкладів.
За наведених обставин, враховуючи принцип розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань та інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнувши на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., що буде співмірним із завданою позивачу моральною шкодою діями відповідача.
Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом приймається, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори.
Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення у вищевикладений спосіб.
Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за пред`явлення даного позову, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, приймаючи часткове задоволення позову, стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог підлягає на користь держави судовий збір в сумі 1105,91 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-89, 141, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Визнати протиправними дії Кредитної спілки «БЕБКО ФІНАНС» щодо невиконання зобов`язань відповідно до умов договорів та обмеження прав ОСОБА_1 , як споживача послуг, щодо розпоряджання його власними грошовими коштами.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «БЕБКО ФІНАНС» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправними дії, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27.06.2024 року.

Головуючий КалініченкоЛ.В.