Справа № 217/109/24
Провадження № 2/217/78/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Токарєва Інна Віталіївна, до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 лютого 1999 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення № 97 від 02.02.1999, позивачам в рівних частках на праві спільної приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачами у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 05 лютого 1999 року, за реєстровим номером 4964. 27.07.2023 позивачі, з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулись до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації їх прав було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності не здійснює свої повноваження та знаходиться на тимчасово окупованій території України, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. У зв`язку з чим, позивачі просять визнати за ними право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі по 1/2 частки за кожним.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 лютого 1999 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення № 97 від 02.02.1999, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної приватної власності в рівних частках належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 05 лютого 1999 року, за реєстровим номером 4964.

Згідно технічного паспорта від 25.01.1999, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 51,50 кв.м., житлову площу 27,50 кв.м. Право власності на квартиру зареєстровано Донецьким БТІ за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за реєстраційним номером 4964.

Згідно інформаційної довідки № 373198402 від 08.04.2024, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області Нерода Д.Д. № 69105626 від31.08.2023, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності (КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька») не здійснює свої повноваження та знаходиться на тимчасово окупованій території України (місто Донецьк), що позбавляє реєстратора можливості отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту вказаного нерухомого майна.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), місто Донецьк, яке входять до Донецького району Донецької області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на квартиру, яка міститься на паперових носіях у бюро технічної інвентаризації, що знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Донецьк) на даний час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності, тому заявлені ними позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,50 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,50 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін