УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 522/13713/21

провадження № 61-7375ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дівіною Аллою Альбертівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Дівіну А. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає таке: суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18, постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18, від 12 лютого 2020 року у справі № 725/1776/18, провадження 61-7911св19, від 19 травня 2021 року у справі № 203/284/17, провадження № 61-7751св19, від 04 серпня 2021 року у справі № 553/2152/19, провадження № 61-6722св21, від 02 листопада 2022 року у справі № 553/2152/19, провадження № 61-19755св21, від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, провадження № 61-13953св19, щодо застосування пункту 3 частини першої статті 57 СК України, а саме презумпції спільності майна подружжя та покладення обов`язку доказування на того з подружжя, хто її спростовує.

Отже, заявник підставою касаційного оскарження визначив пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Водночас у доводах касаційної скарги заявник посилається на застосування судом апеляційної інстанції статті 331 ЦК України, яка, на його думку, застосуванню не підлягала, у контексті того, що об`єкт незавершеного будівництва та житловий будинок це різні об`єкти, спосіб захисту прав щодо яких також є різним, проте не зазначив постанов Верховного Суду, в яких викладено відповідні висновки.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції в частині посилання на безпідставне застосування судом апеляційної інстанції статті 331 ЦК України.

Тому заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги із урахуванням викладеного, надати докази надсилання учасникам справи копії нової редакції касаційної скарги через систему «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дівіною Аллою Альбертівною,залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 липня 2024 року, але який не може перевищувати двадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник