Справа № 145/549/23
Провадження №2/145/147/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на на те, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому з 27 березня 2004 року шлюбі. 27 жовтня 2020 року шлюб між ними розірвано.

Дітей у них немає.

В період шлюбу та спільного проживання і ведення спільного господарства вони з відповідачкою за спільні кошти придбали майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0294, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за цією ж адресою.

Оскільки між ним та відповідачем не було домовленості про розмір часток у спільному майні, шлюбний договір між ними не укладався, відповідно до вимог ч. 1 ст.70 СК України їхні частки є рівними і складають по 1/2 частці за кожним.

Бажає, щоб суд визнав ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишив майно у їхній спільній частковій власності.

Вирішити питання розподілу спільного майна мирним шляхом неможливо, оскільки відповідач не бажає це зробити в добровільному порядку.

Просить суд поділити спільне майно подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, та залишити у власності ОСОБА_2 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га.

Судові витрати залишити за ним.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Пояснив, що він із відповідачкою перебував у шлюбі з 27 березня 2004 року по 27 жовтня 2020 року. Дітей у них немає. Вони за спільні кошти придбали житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в АДРЕСА_1 . Просить поділити спільне майно та визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, повторно надала суду заяву, згідно якої категорично забороняє розглядати справу в її відсутність, оскільки перебуває за кордоном, можливості приїхати не має. Вважає, що вона є власником будинку, в неї є дитина, а тому будинок має ділитися на три особи. Цей будинок їй потрібен для подальшого проживання з немовлям.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до п.1, 2 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідачки, оскільки наведені нею причини неявки в судове засідання суд визнає неповажними, враховуючи можливість брати участь в судовому розгляді справи через представника або в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони по справі з 27.03.2004 по 27.10.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7, 8).

Під час шлюбу сторони придбали майно, а саме: на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30 липня 2013 року (а.с.10-12) житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого складає 395433 гривень, що стверджується Звітом про оцінку майна №LV-230304-01 від 04 березня 2023 року (а.с.14-33); на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2013 року (а.с.34-35) земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, ринкова вартість якої згідно зі Звітом № ZVL-230304- 01 про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 04 березня 2023 року складає 265069 гривень (а.с.37-52).

Відповідачка ОСОБА_2 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7216467 від 30.07.2013 (а.с.13) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7222441 від 30.07.2013 (а.с.36) про реєстрацію права власності на нерухоме майно є власником зазначеного нерухомого майна.

Частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК (п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

За змістом ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Суд вважає, що посилання відповідачки на наявність у неї дитини та необхідність у зв`язку із цим поділу будинку на трьох осіб є безпідставним, оскільки позивач не є батьком вказаної дитини, а тому частки майна подружжя при поділі майна є рівними.

Суд враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, приходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні по 1/2 частині, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 79-82, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Залишити у власності ОСОБА_2 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0294, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 28 червня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.