Справа №672/1259/24
Провадження №2/672/619/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Рибачук О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

26 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано 03.10.2017, від якого мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. З відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей на підставі наказу суду у справі №672/1276/17 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З 01.09.2024 неповнолітній син ОСОБА_4 навчається на контрактній основі на денній формі навчання у Хмельницькому національному університеті за освітньою програмою психологія, строк навчання 4 роки, вартість якого за 2024-2025 навчальний рік становить 33000 грн. Окрім цього, син проживає в гуртожитку. Вартість проживання за 10 місяців становить 8000 грн.

Розмір аліментів, який сплачує відповідач не покриває вказані витрати, а вона самостійно не може самостійно нести тягар фінансових витрат, необхідний для навчання сина. Також зазначає, що є особою з інвалідністю, перебуває на диспансерному огляді у лікаря онколога та потребує постійного амбулаторного лікування та періодичного стаціонарного лікування. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за навчання та проживання у гуртожитку сина 12580 гривень.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. 19.12.2024 подав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08.10.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 03.10.2017 року.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтверджується даними їх свідоцтв про народження та копією рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 03.10.2017 року, яке набрало законної сили 18.10.2017 року.

З копії судового наказу від 28.09.2017 вбачається, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 20.12.2022 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно договору про надання платної освітньої послуги 128696 від 01.09.2024, укладеного між Хмельницьким національним університетом в особі ректора Матюха С.А. та замовником в особі ОСОБА_1 , яка є законним представником вступника ОСОБА_5 , заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу вищої освіти платної освітньої послуги, а саме підготовки за денною формою навчання. Термін надання освітньої послуги з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року.

Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 132 000 грн (копія договору міститься в матеріалах справи).

Згідно договору на проживання в гуртожитку від 01.09.2024 року слідує, що університет надає студенту ОСОБА_5 у встановленому порядку послугу з проживання у гуртожитку та інші додаткові послуги, пов`язані з цим, а саме: ліжко-місце у спеціально облаштованому приміщенні кімната « АДРЕСА_1 з 01.09.2024 по 01.07.2025 (копія договору міститься в матеріалах справи).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності довічно. Згідно із рішенням ЛКК №213/1 від 11.11.2024 ОСОБА_1 хворіє та перебуває на диспансерному огляді у лікаря онколога і є інвалідом третьої групи.

Згідно копій платіжних доручень від 20.08.2024 року та від 11.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 сплачено плату за гуртожиток в розмірі 8000 грн та плату за навчання в розмірі 17160 гривень.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 185 Сімейного Кодексу України визначено порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину.

Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За частиною другою статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи позовні вимоги та позицію відповідача щодо їх визнання, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені достатніми доказами, а тому підлягають задоволенню.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на їх утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, в тому числі син ОСОБА_4 , який на платній основі з 01.09.2024 навчається на 1 курсі Хмельницького національного університету.

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги 128696 від 01.09.2024 та договору на проживання в гуртожитку від 01.09.2024, укладених між Хмельницьким національним університетом та ОСОБА_1 , позивачкою здійснено оплату за навчання та проживання в гуртожитку неповнолітнього сина ОСОБА_6 в загальній сумі 25160 грн, що підтверджується наданими нею квитанціями.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 12.01.2022 у справі №640/15771/19 «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини».

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція про права дитини) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (частина перша статті 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Оскільки позивачка просить суд стягнути половину вартості понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, а відповідач проти їх відшкодування не заперечує, суд вважає за можливе стягнути із відповідача 1/2 частини понесених позивачкою та доведених додаткових витрат, що зумовлені особливою обставиною - навчанням неповнолітньої дитини.

Судові витрати

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп, від сплати якого позивачка була звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 141, 182, 185 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13,76- 82, 141, 206, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12580 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Олена РИБАЧУК