26.06.2024 Справа № 756/7969/24
Унікальний №756/7969/24
Провадження №2-о/756/433/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Марценюк А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,
У червні 2024 року заявник звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла у місті Сімферополь, Автономна республіка Крим, Україна.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказував, що з лікарського свідоцтва про смерть серії 35 №224014573 від 19.06.2024 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлого.
Заявник просив заяву задовольнити у повному обсязі.
Представники Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.
Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.
Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.
Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.
ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
За відомостями заявника, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть серії 35 №224014573 від 19.06.2024 року, направленням на судово-медична експертизу трупу від 15.06.2024 року, протоколом про встановлення смерті людини та копіями фотографій з місця поховання ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.
Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 81, 82, 89, 141, 315, 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономна республіка Крим, Україна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук