Номер провадження: 22-ц/813/1511/24
Справа № 2-4754/10
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Шенцевої О.П. 08 квітня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ВАТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» суму бору за договором кредиту в розмірі 124757,48 гривень, судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 1247,57 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, а разом 126035,05 гривень.

У лютому 2019 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, в якій просив ухвалити рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 568 від 14 квітня 2006 року у розмірі 16202,27 доларів США.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року у задоволенні заяви представника ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі було відмовлено.

Виправлено описку допущену в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року.

Викладено другий абзац резолютивної частини рішення суду від 18 жовтня 2010 року у наступній редакції:

«Стягнуто ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» суму основного бору за договором кредиту в розмірі 15375 доларів США (118387,50 гривень), суму заборгованості по відсотках у розмірі 711,19 доларів США (5707,16 гривень), суму нарахованої пені за кредитом у розмірі 55 доларів США (423,50 гривень), суму нарахованої пені за відсотками у розмірі 31,08 доларів США (239,32 гривень), а всього стягнути 16202,27 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 04 лютого 2009 року в розмірі 7,7000 за 1 долар США становить 124757,48 гривень, а також судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 1247,57 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень.».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Банку про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не виправив описку у судовому рішенні, а суттєво змінив зміст такого судового рішення через 9 років після його ухвалення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції припустився технічної помилки, яка підлягала виправленню шляхом винесення ухвали про виправлення описки. Крім того, вказана технічна описка зовсім не змінює суть судового рішення.

Сторони про розгляд справи на 09 квітня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Сповіщення ОСОБА_1 та її представника про слухання справи здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2006 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 860 уклало з ОСОБА_2 кредитний договір № 568 на одержання кредиту (на придбання транспортного засобу) у сумі 21900,00 доларів США, що складає 110595,00 гривень по курсу НБУ на 14 квітня 2006 року (5,05 гривень за один долар США), строком на 84 місяці з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_2 умов договору кредиту, ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму основного бору за договором кредиту в розмірі 15375 доларів США (118387,50 гривень), суму заборгованості по відсотках у розмірі 711,19 доларів США (5707,16 гривень), суму нарахованої пені за кредитом у розмірі 55 доларів США (423,50 гривень), суму нарахованої пені за відсотками у розмірі 31,08 доларів США (239,32 гривень), а всього стягнути 16202,27 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 04 лютого 2009 року в розмірі 7,7000 за 1 долар США становить 124757,48 гривень, а також судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 1247,57 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» суму бору за договором кредиту в розмірі 124757,48 гривень, судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 1247,57 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, а разом 126035,05 гривень.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, АТ «Державний ощадний банк України» посилалось на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року не було вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, та не зазначено точної грошової суми, присудженої до стягнення.

Розглядаючи вказану заяву, суд першої інстанції не погодився з доводами Банку та вважав, що у другому абзаці резолютивної частини рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року є неточності, яка можливо виправити шляхом внесення виправлень.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду необґрунтованим, а доводи АТ «Державний ощадний банк України» про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Як вже вказувалось вище, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено, стягнуто ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» суму бору за договором кредиту в розмірі 124757,48 гривень, судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 1247,57 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, а разом 126035,05 гривень.

Таким чином, вказаним судовим рішенням чітко визначено загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» - 126 035,05 гривень.

Рішення суду в частині визначення суми заборгованості у гривні сторонами, зокрема і Банком, у апеляційної порядку не оскаржувалось. Така процесуальна поведінка АТ «Державний ощадний банк України» свідчить про його повну згоду із судовим рішенням в частині стягнення на користь позивача заборгованості саме у гривні.

Колегія суддів також приймає до уваги, що рішення суду першої інстанції від 18 жовтня 2010 року було ухвалено на підставі законів та нормативних актів, чинних на той час, а саме на підставі ст. 99 Конституції України, ст. 524 Цивільного кодексу України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст. 35 Закону України «Про Національний банк України», які передбачали стягнення кредиту у національній валюті України.

Таким чином, виправлення арифметичної описки у резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року шляхом зазначення, що повернення суми кредитної заборгованості має відбуватись у доларах США з еквівалентом у гривні, призведе до зміни змісту судового рішення, що є неприпустимим з огляду на вищевказані положення законодавства, крім того, наслідком вказаного стане збільшення обсягу заборгованості ОСОБА_2 у порівнянні із обсягом заборгованості, визначеним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року, яке є чинним, що також є неприпустимим.

Також колегія суддів зазначає, що АТ «Державний ощадний банк України» не наведено у заяві жодних доказів того, як саме визначена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника на користь заявника, порушить фінансовий стан банківської установи.

При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із юридичною природою спірних правовідносин і законом, що їх регулює, у зв`язку із чим ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні представника ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви представника ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2 «а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе