Справа № 669/887/24
Провадження № 2/669/322/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає , що 29 грудня 2023 року сталася ДТП за участю автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Поліцейськими сектору поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП було складено протокол ААД №121813 від 29 грудня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 , керуючи Audi A4, не дотримався безпечної швидкості й дистанції, порушив пункти 12.1 і 13.1 ПДР, що стало причиною зіткнення. На підставі цього його було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Протокол щодо іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 , складено не було.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 6 березня 2024 року у справі №669/16/24 встановлено, що водій Daewoo Nexia, ОСОБА_2 , за 25 м до переривчастої лінії розмітки виїхав на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з Audi A4, який здійснював обгін. Інших доказів, які підтверджували б склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , у матеріалах справи не встановлено. Провадження щодо ОСОБА_1 було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу правопорушення. Суд дійшов висновку, що ДТП сталася через порушення ОСОБА_2 ПДР. Постанова набрала законної сили 19 березня 2024 року.

19 квітня 2024 року Позивач звернувся до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із проханням скласти протокол на ОСОБА_2 . У відповідь на звернення в листі від 10 червня 2024 року вищезазначений орган вказав, що це неможливо через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП). Разом із тим Верховний Суд у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №686/4557/18 та від 26 жовтня 2022 року у справі №645/6088/18 зазначив, що сплив строків не спростовує вини особи в ДТП.

25 червня 2024 року страховик відповідача, ПрАТ «Страхова група «ТАС», повідомив позивача про страхове відшкодування в сумі 39883,58 грн із франшизою 3200 грн. 27 червня 2024 року страхове в ідшкодування було виплачено без урахування франшизи. Добровільно франшизу відповідач не виплатив, ухиляючись від врегулювання спору.

Також позивач зазначає, що в результаті ДТП йому було завдано душевних страждань та переживань у зв`язку із наявністю негативних емоцій внаслідок ДТП, зміною звичного способу життя, вчинення дій щодо відновлення автомобіля, витраченим часом, ухиленням відповідача від спілкування та вирішення спору у позасудовому порядку. Виходячи з засад розумності та справедливості моральну шкоду позивач оцінив в сумі 2000 грн.

Окрім того, позивач поніс витрати із судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати з професійної правничої допомоги в розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідачв на свою користь суму франшизи в розмірі 3200 грн, моральну в розмірі 2000 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн та на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивач та його представник - адвокат Дуднік М.А. в судове засідання не з`явились, в прохальній частині позовної заяви представник просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що відповідно протоколу серії ААД № 121813 від 29 грудня 2023 року складеного Поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП Боденчуком О.А., керуючи Audi A4, водій не дотримався безпечної швидкості й дистанції, порушив пункти 12.1 і 13.1 ПДР, що стало причиною зіткнення, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року по справі № 669/16/24, яка набрала законної сили 19 березня 2024 року, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Як слідує з мотивувальної частини зазначеної постанови, суд встановив: що з даних схеми дорожньотранспортної пригоди, яка є додатком до протоколу, вбачається що саме водій автомобіля марки Daewoo Nexia, ОСОБА_2 за майже 25 метрів до переривчастої лінії, перетнув суцільну лінію розмітки та виїхав на зустрічну праву смугу руху, де й відбулось зіткнення з автомобілем марки Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 під керувння Боденчука О.А., який здійснював обгін автомобіля марки Daewoo Nexia.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення правопорушення від 19 квітня 2024 року старшим інспектором з РПП СПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області було прийнято усну заяву від ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП водія автомобіля Daewoo Nexia.

З листа за підписом начальника сектору поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області від 10 червня 2024 року слідує, що в діях водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_2 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак притягнути його до адміністративної відповідальності не вбачається за можливе у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно листа ПрАТ Страхова група ТАС за результатами розгляду наданих документів ОСОБА_1 про страхове відшкодування, надано відповідь про те, що сума страхового відшкодування, з вирахуванням франшизи, становить 39883,58 грн , франшиза згідно поліса, становить 3200 грн.

На підставі змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, є такими що не потребують доказування факт наявності провини відповідача у спричинені ним ДТП, яка сталась 29 грудня 2024 року між автомобілями Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача та Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача.

Стаття 22 ЦК України передбачає,що особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права ,має право на їх відшкодування у повному обсязі,до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

На підставі ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ст. 6 Спеціального Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1 Закону визначено, що франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У відповідності до п. 36.6 ст. 36 Закону саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно висловленої правової позиції Верховного, від 04 липня 2028 року у справі №755/18006/15 та від 12 грудня 2018 року у справі №758/2356/17-ц, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

На підставі ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 керував у момент ДТП 29 грудня 2023 року транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , який був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в ПрАТ Страхова група ТАС , і в даному випадку мала місце подія, внаслідок якої була заподіяна шкода ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у відповідача настала цивільно-правова відповідальність, застрахована ПрАТ Страхова група ТАС, яка здійснила відповідно до погодженого розміру відшкодування шкоди, заподіяної у результаті такої події майну позивача, за виключенням суми франшизи в розмірі 3200 грн.

В зв`язку з проведенняv оплати страховиком відповідача страхового відшкодування у сумі 39883,58 грн, за пошкоджений автомобіль позивача, відповідач також повинен відповідати за сплату суми франшизи в розмірі 3200 грн, внаслідок чого позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій особі суд враховує, що за ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки позивачем було належним чином доведено завдання йому моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях та переживаннях у зв`язку із наявністю негативних емоцій внаслідок ДТП, зміною звичного способу життя, вчиненням дій щодо відновлення автомобіля, витраченим часом, ухиленням відповідача від спілкування та вирішення спору у позасудовому порядку, спричинених через протиправні дії відповідача.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості.

Так відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди кількість часу, яку він очікує від відповідача на виконання обов`язку зі слати франшизи (більше 5-ти місяців), з розміру такої франшизи (3200 грн), спричинених незручностей через відсутність можливості позивача певний час використовувати свій пошкоджений транспортний засіб, а також моральні переживання через пошкодження належного йому майна.

Отже, на підставі наведеного, на переконання суду розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди з боку відповідача внаслідок ДТП з вини останнього та несплати ним франшизи на користь позивача протягом тривалого проміжку часу повинен дорівнювати саме 2000 грн, що відповідатиме спричиненій позивачу моральній шкоді.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката підтверджуються договором від 02 вересня 2024 року № 02-09/24 про надання правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Дуднік М.А., та додатковою угодою №1 від 02 вересня 2024 року до даного договору, згідно якої сторони дійшли згоди щодо переліку послуг і розміру винагороди за цим договором, актом приймання-передачі наданих послуг до договору № 02-09/24 від 02 вересня 2024 року на загальну суму 4000 грн за підготовку і подання позовної заяви до суду, а також квитанцією про оплату позивачем наданих послуг від 14 вересня 2024 року на суму 4000 грн.

На думку суду, витрати позивача на професійну правничу допомогу відповідають принципу розумності.

Окрім того, за таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн сплаченого судового збору сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 19 вересня 2024 року № В01М-231Х-4ТРС-Е936.

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в вигляді франшизи - 3200 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 грн, а загалом 5200 (п`ять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5211 грн 20 коп, з яких: витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ