УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 484/554/18

провадження № 61-8030 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у справі за позовом виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , треті особи: управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2021 року у задоволенні позову виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено.

Відібрано у ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під опіку виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області.

Ухвалами Верховного Суду від 13 липня та 21 серпня 2023 року, 18 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникові на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, оскільки не викладено передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (провадження №№ 61-7200ск23, 61-11875ск23, 61-2681ск24).

Роз`яснено заявникові, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

До Верховного Суду 29 травня 2024 року ОСОБА_1 в черговий раз подав касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, у якій просив її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які небрали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) (підпункт 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Виконання зазначених процесуальних вимог має на меті унеможливити використання формального та беззмістовного викладу заявником підстав касаційного оскарження. Тобто, заявник має не лише навести зміст відповідного пункту згаданих статей процесуального закону, а й викласти належне обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до наведених вище правових норм.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі ОСОБА_4 касаційної скарги установлено, що вона не містить посилань на конкретний підпункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження та належних обґрунтувань такого посилання. Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди відповідача із оскаржуваним судовим рішенням, що свідчить про формальний підхід заявника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини другої статті 389 ЦПК України.

Обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалами Верховного Суду від 13 липня та 21 серпня 2023 року, 18 березня 2024 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_4 , не врахувавши викладені у вказаних ухвалах роз`яснення, в черговий раз подав касаційну скаргу оформлену в аналогічний спосіб, зокрема без зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення та належних обґрунтувань.

Такі дії можуть свідчить про те, що заявник намагається отримати протилежну оцінку обставин, які Верховний Суд у цій справі вже визнав підставою для повернення попередньо поданої скарги.

Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом.

Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Узагальнюючи наведене, оскільки заявником не виконано вимог ЦПК України при поданні ксаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження, тому, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь