Єдиний унікальний номер справи 752/5758/20
Провадження №22-ц/824/2471/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення штрафу за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № К-5205918 та іпотечний договір. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитор надає починальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 363682 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 грудня 2023 року включно. Кредит надається на придбання об`єкту нерухомості за договором купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2013 року. Забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором є іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 5.1. іпотечного договору обов`язок щодо страхування предмета іпотеки від всіх видів ризиків (в тому числі від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування) у страхових компаніях, які акредитовані іпотекодержателем, покладено на іпотекодавця. У матеріалах кредитної справи починаючи з 03 грудня 2014 року відсутні страхові платежі, документи, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань (сплати) щорічних чи квартальних страхових платежів за договорами страхування, щодо страхування ризиків відносно предмету іпотеки. Відповідно до п. 9.2. кредитного договору за ненадання позичальником кредиту у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов`язковість надання яких передбачено цим договором, а також за порушення позичальником зобов`язань, зазначених в п.п. 5.1.-5.12. цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначної п. 1.1. цього договору. 04 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» укладено договір № 2146/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» придбало право вимоги за кредитним договором № К-5205918 від 02 грудня 2013 року. Відповідачем порушено вимоги кредитного договору, а саме п.п. 5.2., 5.3.1., 5.4., 5.6.-5.12. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 109104, 60 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, щооскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

20.09.2022 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № К-5205918 та іпотечний договір.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитор надає починальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 363682 гривні з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 грудня 2023 року включно.

Кредит надавався на придбання об`єкту нерухомості за договором купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2013 року.

Забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором є іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

04 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» укладено договір № 2146/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» придбало право вимоги за кредитним договором № К-5205918 від 02 грудня 2013 року.

Зазначене підтверджується актом приймання-передачі кредитної справи від 04 лютого 2020 року та актом приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів від 04 лютого 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було виконано умови договору, відтак відповідальність, передбачена п.9.2. кредитного договору, не настає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи апеляційним судом встановлено, що доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі фактично повторюють позицію, висловлену ним в суді першої інстанції. Суд першої інстанції ретельно дослідив всі доводи позивача та надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Зважаючи на наведене, у апеляційного суду відсутній обов`язок повторного зазначення тих висновків, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, і з якими в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Заперечуючи проти позову та підтверджуючи виконання умов договорів, стороною відповідача було надано суду першої інстанції копії договорів добровільного страхування майна від 02 грудня 2013 року, 18 листопада 2014 року та 01 грудня 2015 року, договорів добровільного страхування від нещасних випадків від 02 грудня 2013 року, 18 листопада 2014 року, 01 грудня 2015 року, 30 листопада 2016 року, 27 листопада 2017 року, 09 листопада 2018 року, 05 листопада 2019 року та квитанцій про сплату страхових платежів.

З інформаційного листа ПАТ Страхова компанія «VUSO» від 05 листопада 2019 року, адресованого ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 внесла страхові платежі за договорами страхування та заборгованості станом на 05 листопада 2019 року немає.

В ході розгляду справи відповідач також зазначала, що до 2016 року документи щодо страхування вона надавала особисто до відділення банку за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 38. Після запровадження процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» припинив приймати документи. У зв`язку з цим всі договори страхування предмету іпотеки, копії квитанцій про оплату та довідки про розмір заробітної плати надсилались нею рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Зазначене підтверджується наданими відповідачем листами від 14 березня 2018 року, 29 листопада 2017 року, 19 листопада 2018 року, 11 листопада 2019 року та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. З огляду на вищевказане, відповідачем виконані умови кредитного договору та іпотечного договору, зокрема, на виконання п. 5.1. іпотечного договору ОСОБА_1 виконаний обов`язок щодо страхування предмета іпотеки від всіх видів ризиків.

Матеріали справи не місять доказів на спростування позиції відповідача, відтак позивачем не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача штрафу.

З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, відтак підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389

ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько