Провадження №2/523/7227/24
У Х В А Л А

"19" грудня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Князь І.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільній частковій власності.

Під час вирішення питання щодо відкриття провадження в справі, було виявлено, що позовна заява позивачки не у повній мірі відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем було заявлено вимоги:

-Виділити у власність ОСОБА_4 1/3 частину житлового будинку, АДРЕСА_1 , а саме: літ. « А1: № 2-1 житлова кімната-5.2 кв.м., № 2-2 житлова кімната 10,9 квм., 2-3 кухня 5, 56 кв.м., 2-4 коридор-3,5 кв.м., № 2-5 туалет 0,8 кв.м.;

-Виділити ОСОБА_4 частину земельної ділянки пропорційно до частко осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-припинити право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається у відповідності до вимог статті 176 ЦПК України.

Так в позовній заяві позивач зазначає, що просить суд виділити в натурі частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності, визнати право власності на частку будинку та земельної ділянки, однак при цьому не зазначає ціну позову.

Згідно з пунктами 2, 9,10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, -загальною сумою всіх вимог.

Верховний Суд у постанові від 7 квітня 2021 року у справі № 495/1706/16-ц, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, вказав, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як вбачається з позову, позивач звернувся до суду з вимогою про виділення в натурі частки, що перебуває у спільній частковій власності, а саме 1/3 частину житлового будинку, визнання права власності на частку, та виділення частини зімельної ділянки пропорціно часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди, а отже вказані вимоги є вимогами майнового характеру та про припинення права спільної часткової власності, що є вимогою немайнового характеру, з якої належить сплатити збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Однак, позивачем в позовній заяві не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, відповідно до вимог наведеного Закону України, зокрема, не подано звіт/висновок про оцінку його ринкової вартості станом на дату подання позовної заяви.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогою немайнового характеру про припинення права власності.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися із зазначенням ціни позову з врахуванням дійсної вартості нерухомого майна. Та з врахуванням ціни позову сплатити судовий збір за майнову вимогу у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 1 211,20 грн., та не більше 15 140,00 грн.

Крім того, в п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Звертаючись до суду, з вказаним позовом позивач не вказав дані відносно відповідачів, а саме: дата, місяць, та рік народження, РНОКПП, а також в матеріалах справи відсутні документи, за допомогою яких суд міг би визначити вищевказані дані.

Оскільки у змісті позовної заяви не зазначено РНОКПП та/або дата, місяць, рік народження відповідачів, суд позбавлений можливості зробити запит до Єдиного демографічного реєстру з метою встановлення реєстрації місця проживання відповідачів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільній частковій власності - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_4 та її представника адвоката Князь І.І. про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: