Справа № 466/3372/21
Провадження № 2/466/113/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» грудня 2024 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ПОПЕНКО І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в :

19 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2011 року в розмірі 9 683,74 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.05.2011 року.

Заявою ОСОБА_2 підтверджується факт, що він був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», що діяли на момент підписання анкети-заяви, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до виявленого бажання, ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 7400,00грн.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Однак, в процесі користування кредитним рахунком позичальник ОСОБА_2 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.12.2019. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 19.05.2011 становить 9 683,74., яка складається із:

-6 182,53грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-3 501,21грн. заборгованість за простроченими відсотками;

Банк на виконання ч.2 ст.1281 ЦК України 09.04.2020 направив до Третьої Львівської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 12.05.2020 року від нотаріальної контори отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_1 не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, то він прийняв спадщину до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2 . Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч.3 ст.128 ЦК України.

31.07.2020 до спадкоємця було направлено лист-претензію, але ним ніяких дій не було виконано. У зв`язку з цим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2011 року у сумі 9 683,74грн., а також судовий збір у сумі 2 270,00грн.

Ухвалою судді від 20.04.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

04.06.2021р. відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що позивачем пропущені строки пред`явлення вимог до спадкоємців, пропущена позовна давність, а також через те, що позивач не просить накласти стягнення на спадкове майно, а просить стягнути заборгованість за кредитним договором спадкодавця.

02.07.2021 АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь на відзив, в якому позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть позичальника 24.12.2019 року, що підтверджується знімком екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська база. А 09.04.2020 року було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, відтак встановлений ст.1281 ЦК України строк позивачем не пропущений. Просить позов задовольнити.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судові засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку, в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи в порядку прощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, яке було призначено на 02.12.2024 року о 10.00 год., не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

19.05.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н від 19.05.2011, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 7 400,00грн., що підтверджено анкетою заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанк та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 18.12.2019р., долученим до позову (а.с.52).

Згідно з розрахунком банку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на дату смерті ОСОБА_2 02.01.2017 року становить 9 683,74. і складається із: -6 182,53грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 501,21грн. заборгованість за простроченими відсотками.

09.04.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України надіслало претензію кредитора до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, в якій просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову справу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9 683,74грн.; повідомити бак, чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності).

22.04.2020 завідувач Третьої Львівської державної нотаріальної контори надав відповідь, згідно якої в Спадковому реєстрі (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №60004836) спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , станом на 14.04.2020 не зареєстрована. За претензією кредитора Третьою Львівською нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №166/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Спадкоємці до майна померлого у Третю Львівську державну нотаріальну контору, станом на 14.04.2020 не звертались.

19.06.2020 Банк з претензією кредитора звернувся до відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом померлого позичальника, про сплату заборгованості позичальника станом на дату його смерті у розмірі 9 683,74 коп.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1 та 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ч.1). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч.3). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4).

У відповідності до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

У даній справі суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть позичальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується долученим до позовної заяви Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 18.12.2019р. (а.с.52).

19.04.2020 позивач АТ КБ «ПриватБанк» надіслав претензію кредитора до Третьої Львівської нотаріальної контори.

Отже, встановлений ст.1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги Позивачем не пропущений.

12.05.2020 була отримана відповідь з нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Доводи відповідача про те, що позивачем не дотримано вимог ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимоги, є необґрунтованими, що доведено матеріалами справи.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на час смерті позичальника існувала заборгованість у розмірі 9 683,74 грн., яка складається з: 6 182,53грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 501,21грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості за договором від 19.05.2011, який долучений до позовної заяви та був досліджений судом, а оскільки відповідність нарахованої суми заборгованості не була спростована відповідачем, при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, який був зареєстрований за однією адресою і постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, у встановлений законом строк заяви про відмову від спадщини не подав, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно вимог ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець боржника за законом першої черги, зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «ПриватБанк» в межах вартості успадкованого майна.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 19.05.2011 у розмірі 9 683,74 грн., в межах вартості успадкованого майна.

У зв`язку із задоволенням позову з відповідач слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як зі спадкоємця за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) заборгованість за договором б/н від 19.05.2011 року у розмірі 9 683,74 грн. (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні сімдесят чотири копійки), але не більше вартості успадкованого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська