Справа № 598/2363/24
провадження № 2/598/546/2024
РІШЕННЯ

іменем України

"18" грудня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 15 травня 2024 року приблизно о 20 годині, перебуваючи на земельній ділянці поблизу господарства по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла їй дерев`яною ручкою сапи один удар по правій кисті руки та другий удар по лівому стегні, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у виді синців тильної поверхні правої кисті руки та лівого стегна. Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.07.2024 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 , за даним вищевказаним фактом, визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, своїми вищевказаними неправомірними діями відповідачем їй було завдано моральної шкоди, що полягала у фізичному болі, який вона зазнала внаслідок ушкодження здоров`я, перенесеному емоційному стресі, в її душевних стражданнях, які призвели до негативних змін в її житті та здоров`ї, втраті звичного режиму способу життя та вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 20000 гривень, і які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки заявлені вимоги не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 15 травня 2024 року приблизно о 20 годині, перебуваючи на земельній ділянці поблизу господарства по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_2 дерев`яною ручкою сапи один удар по правій кисті руки та другий удар по лівому стегні, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у виді синців тильної поверхні правої кисті та лівого стегна, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 липня 2024 року, який набрав законної сили, і згідно якого ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривням (а.с.3). Вказані обставини не заперечуються і відповідачем. При цьому, суд не має сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачем.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що в результаті протиправних дій відповідача позивачу ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю, психологічних стражданнях та переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що в свою чергу призвело до негативних змін у її житті, втраті звичного ритму життя, та вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги характер та обсяг душевних та психічних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_2 , характер немайнових втрат, враховує, що заподіяння відповідачем легких тілесних ушкоджень безумовно вплинуло на звичний спосіб життя позивача, спричинило їй певні незручності, викликані необхідністю витрачати додаткові зусилля, спрямовані на відновлення здоров`я, однак, беручи до уваги, що тяжких вимушених змін у її життєвих стосунках не відбулося, враховуючи характер отриманих ушкоджень, глибину фізичних та душевних страждань у зв`язку з їх заподіянням, суд вважає обґрунтованим розмір заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 5000 гривень.

Відмовляючи ОСОБА_2 у стягненні решти коштів суд виходив з того, що під час розгляду справи позивачем не було наведено переконливих аргументів щодо необхідності стягнення вказаної нею суми.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача в користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 23 грудня 2024 року.

СУДДЯ : Ігор ГУДИМА