Справа № 346/6269/24
Провадження № 2/346/2444/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Хмельницької І.Л.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Атаманюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. На утримання вказаної дитини згідно із заочним рішенням цього ж суду від 30.06.2015 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 1 000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Однак, на даний час сума стягуваних аліментів на утримання дитини є недостатньо для її матеріального утримання, оскільки дитина росте, змінюються її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того, позивач зазначає, що на даний час вона немає стабільного заробітку і їй складно забезпечити дитину всім необхідним. Враховуючи зростаючі потреби дитини, саме збільшений розмір аліментів забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Відповідач є працездатним, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 4 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

17.12.2024 року представник відповідача, адвокат Атаманюк В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що зі слів відповідача, відразу після розірвання шлюбу їхній син ОСОБА_4 проживав разом з позивачем, а відповідач в свою чергу ніколи не ухилявся від сплати аліментів та від виконання свого батьківського обов`язку. Однак, останні три роки син фактично проживає з відповідачем як батьком у будинку сестри ОСОБА_5 , а також з ними проживають батьки відповідача. Дитина забезпечена всім необхідним, їй створені належні умови для проживання. ОСОБА_4 навчається в Івано-Франківському спортивному ліцеї на денній формі навчання, всі його потреби забезпечує батько, а матір взагалі не бере участі в утриманні дитини. Відповідач є військовослужбовцем й надалі продовжує забезпечувати сина та брати участь в його вихованні. Тому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що у неї відсутні грошові кошти на їжу, батьки її є особами з інвалідністю, заробляти можливості вона не має, як і чоловіка, який б її утримував. Однак, при наявності коштів, вона купляє сину одяг. Дитина з нею не проживає та навчається в Івано-Франківському спортивному ліцеї, а на вихідних гостює у батьків відповідача, який, будучи військовослужбовцем та отримуючи значний дохід, надає батькам кошти, у зв`язку з чим вони допомагають їхній дитині, проти чого позивач не заперечує. Вважає, що за рахунок вказаного нею розміру аліментів могла б на майбутнє скласти відповідні заощадження чи провести ремонт в квартирі, оскільки сума стягуваних аліментів в розмірі 1 500 грн. є недостатньо. Крім того, вказує, що напередодні відповідач погодився сплачувати аліменти в запропонованому нею розмірі, однак, в судове засідання не прибув.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву, а також зазначив, що дитина сторін проживає з батьком та його батьками ( дідусем та бабусею). У позивача відсутнє право на отримання аліментів на утримання дитини, які вона використовує на власні потреби.

Суд, заслухавши вказаних учасників, свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано, вказаного сина залишено проживати з позивачем (а.с.10).

Заочним рішенням цього ж суду від 30.06.2015 року (справа № 346/2488/15-ц) з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаної дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення цією дитиною повноліття (а.с. 11).

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки, посвідченого 17.03.2004 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_5 купила жилий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 600 кв. м., що знаходяться в АДРЕСА_1 . Зазначений договір як підстава виникнення права власності вказаний у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3181935 від 26.03.2004 року ( а.с. 27, 28 ).

Згідно з даними витягів з реєстру територіальної громади №2023/007962959 та №2023/007988316, виданих 03.10.2023 року та 04.10.2023 року Коломийською територіальною громадою, довідки про реєстрацію місця проживання особи №1072, виданої 13.03.2019 року Управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради, та копією будинкової книги для прописки громадян, в АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 23-25, 31-33 ).

Відповідно до копії довідки №7734, виданої 15.12.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , 10.10.2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації ( а.с. 30 ).

У відповідності до даних копії довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 5210 від 19.07.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в період з 06.07.2024 року по 19.07.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Федорівка Соледарської міської територіальної громади, Донецької області (а.с. 34 ).

Стороною відповідача також долучено до матеріалів справи копії посвідчення відповідача як учасника бойових дій та відзнаки Міністра оборони України ( а.с. 26, 29).

Згідно з довідкою №904, виданою Івано-Франківським спортивним ліцеєм Івано-Франківської обласної ради 12.12.2024 року, ОСОБА_3 навчається у вказаному закладі на денній формі навчання, перебуває на неповному держаному забезпеченні, з 02.09.2024 року отримує стипендію в розмірі 750 грн. на місяць ( а.с. 35 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , сусід відповідача, повідомила, що ОСОБА_3 біля двох років проживає в діда з бабою в АДРЕСА_1 , де також проживає відповідач (його батько), який в даний час перебуває в ЗСУ. Зокрема, неповнолітній ОСОБА_4 в будні проживає в гуртожитку в м. Івано-Франківськ, де навчається, а на вихідні приїжджає до них.

Свідок ОСОБА_10 , сусід відповідача, в судовому засіданні зазначив, що більше двох років ОСОБА_4 , якого він бачив особисто у вихідні дні та канікули, проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком, а у будні дні дитина навчається в Івано-Франківському спортивному ліцеї. Батько дитини ОСОБА_2 забезпечує сина всім необхідним та весь тягар по його утриманню лежить на відповідачу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що останні три роки він проживає разом з дідом і бабою, оскільки батько його воює близько двох років та час від часу приїжджає у відпустку; до цього проживав разом з матір`ю, де почались сварки і він переїхав. Всім необхідним його забезпечує батько, переказує йому грошові кошти, а мати нічого не надає.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення її та потреб дитини сторін, а вона не має стабільного заробітку, та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Разом з тим вказані обставини лише самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки стороною позивача не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх неповнолітнього сина, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, а також враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, чого не заперечила позивач, що дитина проживає з відповідачем, який об`єктивно несе більші витрати на її утримання, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та, керуючись ст. ст. 81, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.