Провадження № 2/157/566/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника відповідачки Скользнєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики,

встановив:

28.10.2024 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») заборгованість за кредитним договором № 6411252 від 10.09.2023 у розмірі 57183 грн 79 коп., за договором позики № 76846526 від 11.10.2023 у розмірі 13822 грн 30 коп., а також понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 10.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6411252 в електронній формі.

27.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27022024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 57183 грн 79 коп., з яких 14110 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 41883 грн 79 коп. сума заборгованості за відсотками, 1190 грн заборгованість за комісією.

11.10.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачка уклали договір позики № 76846526 у вигляді електронного документа із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 13822 грн 30 коп., з яких 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9822 грн 30 коп. сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам вищезазначених кредитного договору та договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6411252 в розмірі 57183 грн 79 коп, та за договором позики № 76846526 в розмірі 13822 грн 30 коп.

Ухвалою судді від 01.11.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У поданому відзиві представник позивачки зазначила, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачці згідно договору позики та договору про споживчий кредит. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», якими не є розрахунки заборгованості на які посилається позивач.

З урахуванням викладеного позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписок за картковими рахунками позичальника). Отже, позивач не довів наявність заборгованості відповідачки.

Крім цього вважає, що до позивача не перейшло належним чином право вимоги, адже договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» №14/06/21 було укладено 14.06.2021, в той час, коли кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» та ОСОБА_1 було укладено 11.10.2023, тобто майже на 2 роки раніше, а ніж було укладено спірний договір позики.

Обґрунтовуючи відзив зазначеним, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представником позивача подана відповідь на відзив - позивач вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Між первісними кредиторами та відповідачкою були укладені договір про споживчий кредит та договір позики в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису, тобто відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», а тому вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки договори є дійсними та ніким не оспореними.

Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п. 35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

Тому позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024).

Відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.

Позивачем було надано до суду всі наявні документи за кредитним договором, які були передані первісним кредитором до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу. Зазначає, що надані додаткові розрахунки заборгованості за кредитним договором є складеними первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх.

Відповідачкою при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження нею всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів.

Вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання кредитного договору між відповідачкою та первісним кредитором, та для обґрунтування розміру заборгованості відповідачки, вказаної у позовні заяві.

Обґрунтовуючи зазначеним, просить відповідь на відзив разом з додатками по справі до розгляду та долучити до матеріалів цивільної справи, відзив на позовну заяву залишити без задоволення, стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та запереченні на відзив просив справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Щодо укладення договору про споживчий кредит:

Судом встановлено, що 10 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 6411252, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором надати позичальнику кошти в сумі, визначеній п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у порядку, обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Сума кредиту становить 17000 грн. Кредит надається загальним строком на 120 днів з 10.09.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.10.2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 08.01.2024 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.10.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 08.01.2024 року (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту становить 1190 грн (7 % від суми кредиту) одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 4488 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 45900 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 68578 грн (а.с. 7-14).

Кредитний договір було підписано електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) S35646, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки ( НОМЕР_2 ) (а.с. 7).

Щодо переходу права вимоги за договором про споживчий кредит:

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

27.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 6411252 від 10.09.2023 року (а.с. 15-17).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.02.2024 року за договором факторингу № 27022024 від 27.02.2024 року (а.с. 17), витягу з Реєстру боржників від 27.02.2024 до Договору факторингу № 27022024 від 27.02.2024, року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 6411252 в сумі 57183 грн 79 коп. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 6411252 від 10.09.2023 року станом на 31.07.2024 заборгованість склала 57183 грн 79 коп., з яких: 14110 грн заборгованість за основною сумою боргу, 41883,79 грн заборгованість за відсотками, 1190 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 19).

Щодо укладення договору позики:

Крім того судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76846526, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн на строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 26-27). Процентна ставка (базова) за зазначеним договором становить 2,5% в день (п. 2.3 договору).

Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) t2vf4QRwtQ, який був надісланий на зазначену ним електронну пошту, про що свідчить п. 27 договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін», де також зазначено рахунок відповідача НОМЕР_1 .

Щодо переходу права вимоги за договором позики:

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 29-30), відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ціна продажу) за плату, а останнє відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (п. 1.1. зазначеного договору).

Крім цього, 28.07.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно з якою сторони погодили внести зміни до п. 1.3 вказаного договору та викласти його зміни в зазначеній у додаткові угоді редакції (а.с. 31). 27.02.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 32).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників № 18 від 27.02.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 33), витягу з Реєстру боржників № 18 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 34) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором позики № 76846526 у сумі 13822 грн 30 коп. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 76846526 від 11.10.2023 року станом на 31.07.2024 заборгованість склала 13822 грн 30 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4000 грн; сума заборгованості за відсотками 9822 грн 30 коп. (а.с. 15).

Щодо виконання умов договорів про споживчий кредит та позики:

Пунктом 1.1 договору про споживчий кредит № 6411252 від 10.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 визначено, що Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти…

Пунктом 1 договору позики № 76846526 від 11.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 визначено, що Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти…

Такі формулювання умов договорів - «зобов`язується надати, зобов`язується передати» вимагають підтвердження факту надання/передачі коштів для встановлення безспірності виконання Кредитодавець/Позикоавцем умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, в разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Твердження позивача про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє і не може володіти інформацією про первинні документи, не підтверджується умовами договорів факторингу, в кожному з яких передбачається передача Документації про боржників.

Однак, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів на підтвердження зарахування коштів на виконання договору про споживчий кредит № 6411252 від 10.09.2023 та договору позики № 76846526 від 11.10.2023. Також відсутні відомості щодо відкриття ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідного банківського рахунку відповідачки на виконання умов договору позики та зарахування зазначених коштів на цей рахунок. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачкою кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) за зазначеними договорами.

Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Суд вважає, що відсутність у матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але й перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд дослідив кожен доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.

Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів отримання відповідачкою кредитних коштів та позики, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат:

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, відмовляючи у позові, залишає за позивачем понесені ним судові витрати у справі.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ