ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

Справа № 697/1285/23
Провадження № 22-з/821/101/24
Категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Хорошун Оксани Володимирівнипро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 415 877,78 грн.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору, та відмовлено позивачу в звдоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник ОСОБА_2 адвокат Бовшик М. Ю., оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бовшика Миколи Юрійовича залишено без задоволення. Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року залишено без змін.

28 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Хорошун О. В. подала заяву про стягнення судових витрат з позивача шляхом ухвалення додаткового рішення (постанови).

Заява мотивована тим, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Хорошун О. В. укладено Договір про надання правової допомоги від 20.03.2020 та в подальшому Додаткову угоду №1 від 01.06.2023 на підставі яких позивач несе витрати на професійну правову допомогу в наступних розмірах: 4.2.1 вивчення матеріалів та узгодження правової позиції клієнта 1000 грн; 4.2.2 підготовка позову 10000 грн в залежності від складності позову та визначається адвокатом за погодженням з клієнтом вартість може змінюватися; 4.2.3. підготовка відзиву на позовну заяву 8000 грн; 4.2.4 складання клопотання, заяви, підготовка та надіслання адвокатського запиту - 1000 грн за один процесуальний документ; 4.2.5 участь в судових засіданнях 1000 грн за одне судове засідання; 4.2.6. Вартість послуг, які необумовлені вищевказаним тарифам здійснюються погодинно з розрахунку 1000 грн/за годину роботи адвоката; 4.3. Розмір гонорару буде визначений згідно розрахунків та оформлений актом наданих послуг на основі даних якого Клієнт зобов`язаний буде перерахувати кошти, що становлять у сумі розмір гонорару та понесені адвокатом документально підтверджені оперативні витрати, на банківський рахунок, який буде визначено адвокатом у Акті наданих послуг або оплачені готівкою.

Згідно матеріалів справи було подано позовну заяву вартість якої між адвокатом та клієнтом погоджено 10000 грн, узгоджено та вивчено правову позицію судів з даного питання, проведена відповідна консультація з клієнтом. По справі було призначено ряд засідань приблизна тривалість яких становить 4 години. Також підготовлено відзив на апеляційну скаргу представника відповідача. Так, позивачем у справі було підписано з адвокатом Хорошун О. В. як вже раніше зазначалося Договір про надання правової допомоги від 20.03.2020 та в подальшому Додаткову угоду №1 від 01.06.2023 на підставі яких складено та підписано Акт виконаних робіт від 23.05.2024. Проведено оплату витрат за надану правничу допомогу шляхом здійснення оплати готівкою в сумі 7000 грн (як це передбачено в п. 4.3 Договору від 20.03.2020) та перерахуванням коштів на рахунок адвоката згідно платіжних інструкцій, які додаються.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року у справі № 697/1285/23 питання про розподіл судових витрат по правничій допомозі не вирішено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Хорошун О. В. звернулася до апеляційного суду з заявою в якій просила суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про судові витрати. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 20 000 грн.

Від ОСОБА_2 заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не надходила.

У відповідності до ч. ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, судова колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 , 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При цьому, чинним законодавством визначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню в судовому порядку.

Частинами 1 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Крім того, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, як на підставу ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 адвокат Хорошун О. В. посилалася на те, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 адвокат Хорошун О. В.,в підтвердження витрат на правничу допомогу, додала в копіях: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої допомоги від 19.06.2023; довідку про оплату послуг за надану правничу допомогу в сумі 7000 грн; п`ять платіжних інструкцій платника ОСОБА_1 отримувача ОСОБА_5 на загальну суму 13000 грн; Договір про надання правової допомоги від 20.03.2020; Додаткову угоду № 1 від 01.06.2023; акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 23.05.2024.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції вирішувалось питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат понесених позивачем на відшкодування правової допомоги, та в задоволенні заявленої вимоги було відмовлено. Рішення в цій частині позивачем оскаржено не було, тому колегія суддів констатує, що вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу витрачених позивачем в суді першої інстанції вже було вирішено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2023, тому дані витрати до повторного розподілу не підлягають.

З огляду на наданий представником ОСОБА_1 адвокатом Хорошун О. В. акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 23.05.2024, та зробленого розрахунку вбачається, що вартість наданої правової допомоги в суді першої інстанції складає 16000 грн, натомість вартість наданої правової допомоги в суді апеляційної інстанції складає 4000 грн.

Дослідивши надані докази, враховуючи, що заперечень від відповідача ОСОБА_2 про зменшення витрат на правову допомогу не надходило, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій.

Отже, враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, складність справи, відсутність заяви відповідача із запереченнями щодо поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість відшкодування понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат в сумі 4000 грн, пов`язаних із витратами на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим приймає додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Хорошун Оксани Володимирівнипро ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді:

О. В. Карпенко

О. М. Новіков