Справа № 186/1767/23
Номер провадження № 2/0186/107/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2024 року м. Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого суді Демиденко С.М.,
секретар - Фадєєва Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю,
ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, протягом усього часу її проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікування нею, починаючи з дня звернення.
Свої позовні вимог обґрунтовує тим, що позивач та відповідач з 22.03.2003 року перебували в шлюбі, який було розірвано за рішенням суду 29.06.2016 року.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітнім та проходить навчання у Фаховому коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія».
Рішенням Першотравенського міського суду від 27 жовтня 2015 року (справа №186/1516/15-ц) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів поводити кожного місяця починаючи з 09 жовтня 2015 року до повноліття дітей.

Їх неповнолітня донька ОСОБА_3 , хворіє з народження, є дитиною-інвалідом з ІНФОРМАЦІЯ_4 підгрупа «А», з діагнозом: вади розвитку головного мозку, гіпоплазія лобових часток, змішаний тетрапарез зі стійкими невідворотними руховими порушеннями, затримка психо-моторного розвитку, фебральні судоми (Q 04.3).

Позивача не може працювати, оскільки постійно здійснює догляд за спільною з відповідачем донькою, яка проживає з позивачем, визнана дитиною з інвалідністю та безперервно знаходиться з позивачем і вона опікуюсь нею. Джерелом доходів позивача є соціальні виплати у розмірі 7131,10 гривень щомісячно. Постійне лікування доньки та її реабілітація коштує багато грошей, тому призначеної соціальної допомоги та аліментів на доньку не вистачає. Позивач потребую матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання, оскільки вона не може працювати у зв`язку із інвалідністю доньки. Отриманих позивачем доходу не вистачає на життя.

Відповідач, ОСОБА_2 , добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, незважаючи на неодноразові прохання, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідач знаходиться у працездатному віці, фізично здоровий, наскільки їй відомо інших утриманців не має, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на її утримання як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочно рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди позивача, керуючись ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 травня 2015 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про що зроблено відповідний актовий запис №112.

Згідно медичного висновку про дитину-інваліда віком до 16 років №589 від 04.05.2018 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має захворювання Q04.3, вади розвитку головного мозку, гіпоплазія лобових часток, змішаний тетрапарез зі стійкими невідворотними руховими порушеннями, затримка психо-моторного розвитку.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 16.03.2017 року ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3 , 2015 року народження, з 15.06.2016 року по 06.05.2033 року.

Відповідно до довідки №6270 від 06.11.2023 року ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Першотравенського міського суду №186/1516/15-ц від 27.10.2015 року на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів проводити кожного місяця починаючи з 09 жовтня 2015 року до повноліття дітей.

З рішення ЛКК №274 від 26.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус «Дитина з інвалідністю» та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Положеннями статті 91 Сімейного Кодексу України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Так відповідно до частини другої наведеної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 Сімейного Кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч.1 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має інвалідність, потребує постійного стороннього догляду та проживає разом з позивачем, яка нею опікується, домовленість між сторонами щодо утримання позивача не досягнута, а тому її право на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту.

В той же час, враховуючи те, що відповідач згідно рішення Першотравенського міського суду №186/1516/15-ц від 27.10.2015 року вже сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі частини його заробітку, то суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, протягом всього часу проживання та опікування дитиною-інвалідом.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 280 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на її утримання, як жінки, що проживає з дитиною з інвалідністю в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 листопада 2023 року та протягом всього часу проживання та опікування дитиною-інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.М. Демиденко