Провадження № 2-н/205/476/24
У Х В А Л А

20 серпня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши заяву адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2024 року адвокат Ковальчук Денис Юрійович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з квітня 2021 року по лютий 2022 року в сумі 1052,65 грн. основного боргу, індексу інфляції у розмірі 699,93 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, долучені до неї докази, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На виконання зазначеної ч. 5 ст. 165 ЦПК України, в порядку ч. 7 ст. 165 ЦПК України, судом витребувано відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника з Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь №743497 від 16.08.2024, згідно з якою встановлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 15.08.2013 року по теперішній час, що відповідає підсудності Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того, суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, відповідно до якої за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Наведене свідчить, що спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Заявленою вимогою у справі є стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є боржник, про що вказано у заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться поза межами Новокодацького району м.Дніпро, а тому, вказану заяву подано з порушенням правил підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу в повному обсязі складено 20.08.2023 року.

Суддя Г.В.Дорошенко

.

.