ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5456/24 Справа № 212/3555/23 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 212/3555/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року, яке ухвалено суддею Дехтою Р.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року, -

УСТАНОВИВ:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Друга криворізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори маючи намір прийняти спадщину після її смерті, однак нотаріус вимагав свідоцтво про смерть матері, яке було відсутнє у позивача.

При зверненні до органів РАЦСу для отримання свідоцтва про смерть матері він отримав відмову, оскільки не міг підтвердити факт родинних відносин, оскільки прізвище матері « ОСОБА_4 », а його « ОСОБА_4 ».

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю - ОСОБА_3

11 квітня 2023 року позивач отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та 25 квітня 2023 року звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та цього ж дня йому було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій підставами відмови вказано, що ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та вказано, що на спадкове майно вже видано свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю. Виходячи з вказаних обставин, вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року в задовленні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було належним чином встановлено обставини, на які позивач посилався, як на підставу для задоволення позовних вимог.

Зазначає, що після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори маючи намір прийняти спадщину після її смерті, однак нотаріус вимагав свідоцтво про смерть матері, яке було відсутнє у позивача.

При зверненні до органів РАЦСу для отримання свідоцтва про смерть матері він отримав відмову, оскільки не міг підтвердити факт родинних відносин, оскільки прізвище матері « ОСОБА_4 », а його « ОСОБА_4 ».

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю - ОСОБА_3

11 квітня 2023 року позивач отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та 25 квітня 2023 року звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та цього ж дня йому було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій підставами відмови вказано, що ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та вказано, що на спадкове майно вже видано свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю.

Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин внаслідок недобросовісної поведінки відповідачки, яка не надавала позивачу копії свідоцтва про смерть матері, правової невизначеності нормативного врегулювання строку прийняття спадщини з боку держави, та неналежним ставленням нотаріуса до виконання своїх обов`язків, оскільки саме нотаріус повинен був роз`яснити позивачу право подати заяву про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачка, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилась, надала відзив на апеляційну скаргу, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки відповідачки по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_5 адвоката Храмова М.П., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що пропуск позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11 квітня 2022 року.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі № 211/3130/22 встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю - ОСОБА_3 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі № 211/3130/22, скасовано, провадження у справі - закрито.

Частина 1 статті 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачка визнає факт того, що позивач є рідним сином спадкодавиці ОСОБА_3 .

У частині 3 статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, з указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), також аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2023 року у справі № 179/822/20 (провадження № 61-7106св23).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що обставинами, які зумовили неможливість його звернення до нотаріуса в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, були відсутність в нього свідоцтва про смерть матері та його звернення до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків.

Так, дійсно, пунктами 1.2., 1.3. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Мін`юсту України від 22 лютого 2022 року № 296/5, на які посилається позивачк в апеляційній скарзі, передбачено, що, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини, нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у цивільній справі № 310/2327/18 зроблено правовий висновок про те, що відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця, є поважною причиною для поновлення пропущеного шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2022 року, позивач звертався до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, що підтверджує його твердження про відсутність в нього копії свідоцтва про смерть матері, оскільки через те, що прізвище у його матері « ОСОБА_4 », а у нього « ОСОБА_4 », позивачу органами РАЦСу не було видано копію свідоцтва про смерть матері.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року, у справі № 211/3130/22 встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю - ОСОБА_3 .

На підставі вказаного рішення позивач отримав копію свідоцтва про смерть матері.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що з позовом про встановлення факту родинних відносин, позивач звернувся до суду в межах строку для прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із введенням воєнного стану в України, з 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Таким чином, в практичній площині до загального 6-місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додавалось ще 4 (чотири) місяці, і загалом було встановлено 10 місяців для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини.

Тому, в даному випадку, строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплинув 28 листопада 2022 року.

Таким чином, звернення позивача до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, в межах строків подання заяви про прийняття спадщини, свідчить про вчинення позивачем активних дій задля можливості отримання необхідних документів для подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщині, тому вказані дії позивача колегія суддів вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З огляду на встановлені обставини, причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами (неможливістю отримання позивачем копії свідоцтва про смерть матері) для вчинення цих дій, які позбавили можливості такого спадкоємця вчасно, в межах десятимісячного строку (на час виникнення спірних правовідносин), і в необхідному обсязі вживати дії з прийняття спадщини після її відкриття.

Приймаючи до уваги той факт, що позивачем ОСОБА_1 надано суду беззаперечні докази, у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які свідчать про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно змінює розподіл судових витрат, тому, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 2 684,60 грн. (1 073,60+1 611)

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга криворізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю три місяці з моменту набрання постановою суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 684 (дві тисячі шістот вісімдесят чотири) гривні 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: