Справа № 301/1877/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Кинів Д.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в ітересах якої діє адвокат Азарова Іветта Валеріївна до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування обтяження на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.08.2011 року, яке видано на підставі рішення виконкому Іршавської міської ради від 10.08.2011 року за № 164. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, вказаний житловий будинок зареєстрований за мною у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» 29.08.2011 року.

При зверненні до приватного нотаріуса щодо відчуження належного позивачу нерухомого майна виявилось, шо у розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрована заборона відчуження вищезазначеного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження будинку АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі повідомлення, б/н від 03.04.1972 року , Іршавська бавовняна ткацька фабрика, реєстраційний номер обтяження: 3969408, тип обтяження : заборона ( архівний запис) , власник ОСОБА_2 , зареєстровано: 30.10.2006 року за № 3969408 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора.

Позивач не має будь-яких зобов`язань перед Іршавською бавовняною ткацькою фабрикою, так як вона ніколи там не працювала.

Відповідно до архівної довідки № 447/07-01 від 17.05.2024 року, згідно наказу № 8 від 20.01.1994 року працівників Іршавської ткацько-бавовняної фабрики звільнено з 31.01.1994 року та переведено в спільне підприємство «Сандерс-Іршава ГмбХ». у 2013 році ліквідоване спільне підприємство «Сандерс-Іршава ГмбХ». Отже, на даний час реорганізована Іршавська ткацько-бавовняна фабрика ліквідована.

Згідно технічної характеристики житлового будинку , що розташований в АДРЕСА_1 , будинок збудований у 1974 році, тобто обтяження на нерухоме майно накладено фактично майже за декілька років до його побудови. Крім того, особа , права , якої обмежуються цим обтяженням є ОСОБА_2 , Ця фізична особа не має жодного відношення до мого житлового будинку, ніколи не був його власником та не проживав у ньому. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно будинкової книжки був зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_2 .

Отже, вказана заборона була внесена у Державний реєстр помилково.

Існування заборон відчуження нерухомого майна перешкоджає ОСОБА_1 вільно розпоряджатися своїм майном. Наявна заборона відчуження належного позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не має жодних правових підстав, а тому вона вважає, що є всі підстави для її скасування.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Азарова І.В. в судове засідання не з`явилися, однак представником позивача було подано до суду заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, а справу розглянути у її відсутності та відсутності позивача.

Представник Іршавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками про отримання судової повістки про виклик до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.08.2011 року, яке видано на підставі рішення виконкому Іршавської міської ради від 10.08.2011 року за № 164. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, вказаний житловий будинок зареєстрований за мною у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» 29.08.2011 року.(а.с. 7 - 9)

При зверненні до приватного нотаріуса щодо відчуження належного позивачу нерухомого майна виявилось, шо у розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрована заборона відчуження вищезазначеного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом було встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження будинку АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі повідомлення, б/н від 03.04.1972 року , Іршавська бавовняна ткацька фабрика, реєстраційний номер обтяження: 3969408, тип обтяження : заборона ( архівний запис) , власник ОСОБА_2 , зареєстровано: 30.10.2006 року за № 3969408 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора.(а.с. 7)

Позивач не має будь-яких зобов`язань перед Іршавською бавовняною ткацькою фабрикою, так як вона ніколи там не працювала.

Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів, що були предметом дослідження в судовому засіданні, відповідно до архівної довідки № 447/07-01 від 17.05.2024 року, згідно наказу № 8 від 20.01.1994 року працівників Іршавської ткацько-бавовняної фабрики звільнено з 31.01.1994 року та переведено в спільне підприємство «Сандерс-Іршава ГмбХ». у 2013 році ліквідоване спільне підприємство «Сандерс-Іршава ГмбХ». Отже, на даний час реорганізована Іршавська ткацько-бавовняна фабрика ліквідована.(а.с. 10)

Також, суд при дослідженні доказів, встановив, що згідно технічної характеристики житлового будинку , що розташований в АДРЕСА_1 , будинок збудований у 1974 році, тобто обтяження на нерухоме майно накладено фактично майже за декілька років до його побудови. (а.с. 13-16). Крім того, особа , права , якої обмежуються цим обтяженням є ОСОБА_2 , Ця фізична особа не має жодного відношення до мого житлового будинку, ніколи не був його власником та не проживав у ньому. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно будинкової книжки був зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_2 .(а.с.11-12)

Отже, твердження позивача, що вказана заборона була внесена у Державний реєстр помилково знаходить своє підтвердження згідно долучених до позовної заяви доказів.

Оскільки, існування заборон відчуження нерухомого майна перешкоджає ОСОБА_1 вільно розпоряджатися своїм майном. Наявна заборона відчуження належного позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не має жодних правових підстав, а тому на думку суду позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно доп.п.2.1.1п.2.1Положення,підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає мені як власнику розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.319 321, 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію обтяження заборону відчуження об`єктів нерухомого майна , накладену на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, 30.10.2006 року реєстратором : Іршавською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження : повідомлення б/н, 03.04.1972, Іршавська бавовняна ткацька фабрика, реєстраційний номер обтяження: 3969408 , тип обтяження : заборона ( архівний запис) , власник : ОСОБА_2 та вилучити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запису про обтяження №3969408, від 30.10.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду .

Суддя : І. А. Даруда