ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/456/24 Справа № 2-25/2006 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

08 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бондар Я.М.,

розглянувши в приміщенні суду заяву судді Брндар Яни Миколаївни про самовідвід у справі №2-25/2006 провадження 6/215/205/24 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2015 року заява ОСОБА_1 , що надійшла до суду 22.05.2024 р. у цивільній справі №2-25/2006 провадження 6/215/205/24, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №2-25/2006 до виконання, визнана неподаною та повернуто заявнику.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 червня 2024 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Остапенко В.О., судді: Зубакова В.П., Тимченко О.О.

Разом з апеляціною скаргою ОСОБА_1 було подано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни , Бондар Яни Миколаївни, яка мотивована тим, що судді Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олена Олександрівна, Зубакова Вікторія Петрівна , Бондар Яна Миколаївна мають неналежну професійну спрямованість, упередженість, зацікавленість у кінцевому рішенні та порушують визначеність складу суду в порядку ст. 31 КАСУ.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2024 року заява ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни , Бондар Яни Миколаївни визнана необґрунтованою.

Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни , Бондар Яни Миколаївни, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року у цивільній справі 2-25/2006 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до апарату Дніпровського апеляційного суду для визначення судді для розгляду цієї заяви, у порядку ч.1 ст.33, ч.3 ст.40 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 08 липня 2024 року визначено суддю Бондар Яну Миколаївну для вирішення заяви про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни , Бондар Яни Миколаївни

Суддею Бондар Я.М. заявлено самовідвід, з підстав уникнення упередженості у розгляді заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 2 Закону Українивід 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною РадоюУкраїни.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого протии нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Бондар Я.М. , суд вважає, що заява про самовідвід судді Бондар Я.М. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Заяву судді Бондар Яни Миколаївни про самовідвід задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни, Зубакової Вікторії Петрівни , Бондар Яни Миколаївни, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року у цивільній справі 2-25/2006 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання- передатидо канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Я.М. Бондар