Провадження №2/127/6075/24
У Х В А Л А

23 грудня 2024 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Дернова В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на матір дитини до 3-х років,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на матір дитини до 3-х років.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Так, відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї.

В силу положень ст. 190 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи; одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 є громадянином іноземної держави, який зареєстрований та проживає на території Республіки Польща, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положенням ЦПК України передбачено необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, а також надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Принцип рівності сторін у процесі (в розумінні «справедливого балансу» між сторонами) вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.)

Тобто, у даному випадку виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу на території Республіки Польща у рамках реалізації міжнародної співпраці.

Порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХІ ЦПК України, Законом України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Аналогічна норма передбачена і ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у якій зазначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Міжнародним договором, яким передбачено вручення судових документів відповідачу на території Республіки Польща, є Договор між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, укладений 24.05.1993, ратифікований Постановою Верховної Ради України N 3941-XII ( 3737-12 ) від 04.02.1994.

Згідно ст. 5 вказаного Договору клопотання про надання правової допомоги і додатки до нього складаються державною мовою запитуючої Договірної Сторони і до них додаються завірені копії перекладу на мову іншої Договірної Сторони або англійську чи російську мову. Переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений, або присяжним перекладачем однієї з Договірних сторін.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за №573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Враховуючи те, що підготовка даної справи до судового розгляду буде проводитися з застосуванням положень ст. 498 ЦПК України (на підставі умов Договору та вимог вищевказаної Інструкції), у разі відкриття провадження у справі, в порядку підготовки справи до судового розгляду судом буде направлятися до компетентного органу Республіки Польща за місцем проживання відповідача доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій.

У такому разі у розумінні вимог ст. 177 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Натомість, подана позовна заява з додатками для відповідача викладена лише українською мовою, що унеможливлює виконання умов Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, забезпечити процесуальні гарантії відповідача та проведення належного розгляду справи.

Дані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного Договору.

Отже, оскільки відповідач є громадянином Республіки Польща та згідно відомостей позовної заяви проживає на території вказаної держави, то позивачу слід надати примірник належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали

Враховуючи викладене, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на матір дитини до 3-х років - залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: