печерський районний суд міста києва
02 вересня 2024 року
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі:Андрієнко І.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача - адвоката Золотопупа Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» (далі - позивач, ТОВ «Рада 4») до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості задоволено.
07.08.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ТОВ «Рада 4» - адвоката Золотопупа С.В. надійшла заява, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, копія якої була направлена відповідачам та яка передана головуючому судді 08.08.2024 року, про ухвалення додаткового рішення, в який останній просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 407,36 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, представником позивача - адвокатом Золотопупом С.В. у позовній заяві було заявлено про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на те, що заочне рішення ухвалено 13.06.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, повний текст судового рішення складений та підписаний в цей же день, оприлюднено рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.08.2024 року, а заява про ухвалення додаткового рішення була направлена на адресу суду 07.08.2024 року з використанням системи «Електронний суд», суд вважає за можливе вирішити заяву про ухвалення додаткового рішення по суті.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Перевіривши заяву про долучення доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу, зміст судового рішення, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив наступне.
Так, за наслідком розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 13.06.2024 року ухвалено заочне рішення про задоволення позову.
Разом з тим, у вказаному рішенні судом не вирішено питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу становлять 5 407,36 грн., докази понесення яких будуть подані до суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У заяві про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу просить представник позивача - адвокат Золотопуп С.В. просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5 407,36 грн.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/09/2023-1 від 14.09.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери», в особі керуючого партнера Тараса Кулачка (далі - Бюро), та ТОВ «Рада-4» (далі - Клієнт); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2023 року.
Як визначено у п. 1.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/09/2023-1 від 14.09.2023 року, за цим Договором Бюро зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу стосовно представництва Клієнта у цивільній справі за позовом Клієнта до власників квартири АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції, 3% річних у судах усіх інстанцій, в тому числі, але не виключно в Печерському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді, в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду та щодо представництва інтересів Клієнта в органах і перед особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Згідно п. п. 3.1., 3.2. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/09/2023-1 від 14.09.2023 року, Сторони погодили, що вартість послуг складає 2 000,00 грн. за одну годину надання послуг. Остаточна сума вартості наданих в рамках даного Договору послуг узгоджується Сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг із зазначенням наданих послуг, загальної кількості годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2023 року, Клієнт та Бюро склали цей акт про те, що зазначені нижче послуги надані якісно і в повному обсязі, а саме: складення позовної заяви Клієнта в Печерський районний суд м. Києва до власників квартири АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - 2 год. 30 хв. - 2 000,00 грн. (вартість однієї години надання послуги) - 5 000,00 грн. (загальна вартість наданої послуги); послуги з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачів у справі - 9 хв. - 2 000,00 грн. (вартість однієї години надання послуги) - 300,00 грн.; відшкодування витрат адвоката на оплату адміністративного збору за отримання інформації про нерухоме майно відповідачів у справі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 0,04 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 107,36 грн. Всього - 5 407,36 грн.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У частині 3 ст. 141 ЦПК України визначене загальне правило розподілу судових витрат. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Перевіривши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд зазначає, що вказаний розрахунок відповідачами не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано.
За таких обставин, ураховуючи документально надані докази здійснення позивачем оплати правничих послуг, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 5 407,36 грн., а саме по 2 703,68 грн. з кожного відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133-141, 247, 264, 265, 270, 269, 353, 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» - адвоката Золотопупа Сергія Васильовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 4» 2 703 (дві тисячі сімсот три) грн. 68 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 4» 2 703 (дві тисячі сімсот три) грн. 68 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач-1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач-2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на додаткове рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 02.09.2024 року.
Суддя І.В. Григоренко