Дата документу 26.04.2024
Справа № 330/2896/19
Провадження № 4-с/334/8/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря судового засідання Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішен Богдан Сергійович, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича вчинені у виконавчому провадженні від 12.04.2021 року №65087458.

В обґрунтування заяви зазначив, що 11.01.2024 року державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішеним Б.С. винесено постанову від 11.01.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якою скаржник не згоден.

Цією постановою встановлено загальну суму заборгованості за виконавчим провадженням 27686,80 грн. з урахуванням стягнення на вихідну допомогу при звільнені боржника. Скаржник вважає встановлений розмір заборгованості хибним і таким, внаслідок якого виникають перешкоди для виконання боржником своїх зобов`язань. Так, 29.12.2023 на усну заяву боржника від 12.12.2023 державним виконавцем Григорішеним Б.С. надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 29.12.2023, в якому визначено сукупний розмір заборгованості станом на 29.12.2023 в сумі 27586,80 грн., в тому числі сума аліментів, яка підлягає стягненню у грудні 2023 року - 5744,79 грн. Ця сума обчислена невірно, оскільки державним виконавцем Григорішеним Б.С. не враховано, що у грудні 2023 року ПНВП «Атон» виплачена боржнику вихідна допомога при звільнені у розмірі 17300,00 грн. з урахуванням податків, з якої не може бути стягнено аліменти. Вважає, що з доходів, отриманих боржником у грудні 2023 року, має бути стягнено в якості аліментів на утримання дітей 2833,00 грн., а тому орієнтовна заборгованість станом на 29.12.2023 становить 23871,59 грн.

Не зважаючи на те, що частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України закріплено присудження аліментів на дитину від дня пред`явлення позову, ВП 65087458 розпочато 12.04.2021, до матеріалів виконавчого провадження додано довідки про доходи боржника з листопада 2019 року по грудень 2023 року, а також у рішенні суду від 23.11.2023 зазначено, що здійснений у вересні 2023 року розрахунок заборгованості по аліментам не відповідає фактичним обставинам, державним виконавцем Григорішеним Б.С. необґрунтовано сформовано розрахунок заборгованості за період з липня 2022 року по грудень 2023 року.

Не встановленими залишаються мотиви, якими керувався державний виконавець Григорішен Б.С., надаючи боржнику розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 29.12.2023, сформований не в повному обсязі, і мета, яку наслідував державний виконавець Григорішен Б.С., завищуючи суму заборгованості за виконавчим провадженням внаслідок зарахування суми вихідної допомоги при звільненні у дохід боржнику.

Також вважає, що ухвалена державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішеним Б.С. постанова від 11.01.2024 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є такою, що не відповідає нормам, закріпленим статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець проводить виконавчі дії на території, на яку не поширюються його функції.

Своєю заявою від 29.12.2024 боржник повідомив державного виконавця Григорішена Б.С., що з 01.01.2024 приступає до виконання обов`язків в ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ТЕХНОЛОГІЇ В БУДІВНИЦТВІ» та мешкає у м. Київ. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено місцезнаходження юридичної особи: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, Офіс 317.

На територію зазначеного району поширюються функції Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зважаючи, на той факт, що боржник не мешкає та не має майна у м. Дніпро, й зокрема на території Центрального та/або Шевченківського районів міста Дніпра, тому відсутні підстави для подальшого провадження виконавчих дій Першим Правобережним ВДВС.

Отже, винесена державним виконавцем Григорішеним Б.С. постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 з платіжними реквізитами Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) суперечить нормам закону.

Крім того, вказує, що у своїй заяві від 29.12.2024 боржник повідомив державного виконавця Григорішена Б.Є. про зміну з 01.01.2024 адреси для поштової кореспонденції: МПВЗ 205 (до запиту), Оболонський проспект, 14, м. Київ, 04205. Але, не зважаючи на це у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 та супровідному листі до неї державним виконавцем Григорішеним Б.С. зазначена адреса для надсилання документу: АДРЕСА_1 , що суперечить вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Також скаржник вказує, що впродовж грудня 2023 року боржником у ВП 65087458 було надано 6 заяв з додатками, скановані копії яких з незрозумілих підстав не розміщені державним виконавцем Григорішеним Б.С. в матеріалах виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Крім того вважає, що державний виконавець Григорішен Б.С. порушив вимоги ч.5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», якою закріплено, що не пізніше наступного робочого дня після надходження до державного виконавця документів, що підтверджують наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, ним виноситься постанова про зняття арешту. Всупереч цьому постанову про арешт коштів боржника від 11.12.2023 державний виконавець виніс через 7 робочих днів з дня надходження ухвали Ленінського районного суду Запоріжжя від 23.11.2023, яка набрала законної сили 09.12.2023 і до Першого Правобережного ВДВС була надана 12.12.2023.

З наведених підстав просить:

- скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 у ВП 65087458;

- обчислити суму заборгованості у ВП 65087458 станом на 29.12.2023 з метою усунення спору щодо розміру заборгованості за аліментами та обставин, що перешкоджають найшвидшому, своєчасному і в повному обсязі погашенню боржником заборгованості;

- ухвалити рішення, яким зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. вчинити виконавчі дії, необхідні для дотримання положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»;

- надати юридичну оцінку діям державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С.

Також просить встановити підстави, мотиви та мету дій або бездіяльності державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. та ухвалити рішення, яким (у випадку наявності достатньої кількості підстав) притягти державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. до юридичної відповідальності, передбаченої чинним законодавством України.

Ухвалами суду від 23.01.2024 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення.

Ухвалою суду від 14.02.2024 до участі у справі залучено стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 16.04.2024 у державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. витребувано матеріали виконавчого провадження.

На виконання ухвали суду державний виконавець Григорішен Б.С. надіслав на адресу суду матеріали виконавчого провадження та відзив на скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового засідання були повідомлені у порядку, встановленому ЦПК України.

Державний виконавець Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішен Б.С. у відзиві на скаргу просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , не заперечував проти розгляду скарги без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно зі ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга ОСОБА_3 стосується виконання судового рішення, ухваленого Якимівським районним судом Запорізької області у справі №330/2896/19 (провадження №2/330/6/2020).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», підсудність Якимівського районного суду Запорізької області визначено за Ленінським районним судом м. Запоріжжя, відтак, скарга підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Судом встановлено, що на виконанні Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий лист, виданий Якимівським районним судом Запорізької області у справі №330/2896/19 (провадження №2/330/6/2020) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Так, 08.04.2021 ОСОБА_2 звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на теперішній час Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №330/2896/19, виданого 10.02.2021 Якимівським районним судом Запорізької області.

Відповідно до вказаного виконавчого листа із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 07.12.2019 до досягнення повноліття.

Місцем проживання боржника ОСОБА_1 у виконавчому листі зазначено АДРЕСА_2 .

Постановою державного виконавця від 12.04.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65087458.

У ході виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово здійснювався розрахунок заборгованості по аліментам на вимогу сторін виконавчого провадження та відповідно до вимог закону, виносились постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

У судовому порядку боржник ОСОБА_1 оскаржив дії державного виконавця та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024, незаконність яких пов`язує з невірним розміром заборгованості, який визначений державним виконавцем у відповідному розрахунку та цій постанові.

Згідно з ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержав за час, протягом якого не провадилось їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 6 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення. З урахуванням доводів скарги, до виплат, на які не може бути звернено стягнення, належить вихідна допомога, що виплачується в разі звільнення працівника.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначаються розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу XVI Інструкції встановлено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Розділом Х цієї Інструкції встановлено порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника.

Так, пунктом 3 Розділу Х цієї Інструкції передбачено, що виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Постанова повинна містити: повне найменування та місцезнаходження підприємства, установи, організації, прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи чи фізичної особи - підприємця, якій надсилається постанова, та її місце проживання; порядок стягнення суми боргу; розмір відрахувань; реквізити рахунку органу державної виконавчої служби, рахунку приватного виконавця, на який необхідно перераховувати стягнуті кошти; вимогу щодо направлення звітів про здійснені відрахування та виплати із зазначенням періодичності подання звітів та адреси, на яку необхідно направляти звіти; роз`яснення про відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог Закону ( у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника). Постанова підписується виконавцем.

Контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт. (пункт 4 Розділу Х Інструкції).

За кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою (додаток 9), (пункт 8 розділу X Інструкції).

Пунктом 3 розділу XVI Інструкції встановлено, що у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Пункт 4 розділу XVI Інструкції передбачає, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У разі надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заяви стягувача про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів орган державної виконавчої служби, приватний виконавець протягом трьох робочих днів видають стягувачу довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (далі - довідка) (додаток 16), яка скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Для видачі довідки виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Якщо сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання є меншим, ніж сума відповідних платежів за три місяці, орган державної виконавчої служби, приватний виконавець письмово повідомляє стягувача про відмову у видачі довідки та надає йому розрахунок заборгованості.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, 12.12.2023 ОСОБА_1 разом з ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2023, якою встановлено необґрунтованість розміру заборгованості по аліментам і задоволено його скаргу про скасування постанов державного виконавця від 13.09.2023 про арешт коштів боржника і про накладення штрафу, надіслав державному виконавцю довідки про доходи, отримані з листопада 2019 року по грудень 2023 року.

13.12.2023 ОСОБА_1 надав державному виконавцю копії квитанцій про сплату аліментів у загальному розмірі 80000,00 грн. та довідку Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 13.12.2023 №3395 про те, що з 13.12.2023 ОСОБА_1 перебуває на обліку центру зайнятості, статусу безробітного немає, допомогу по безробіттю не отримує.

02.01.2024 на адресу державного виконавця надійшла заява ОСОБА_1 від 29.12.2023, у якій боржник повідомив, що з 01.01.2024 він приступає до виконання обов`язків в ТОВ «Європейські технології в будівництві».

Державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024, якою звернув стягнення на доходи боржника за новим місцем роботи, постановив здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 27686,80 грн. Після погашення заборгованості здійснювати відрахування у розмірі 1/3 частини доходів щомісяця до повноліття дітей, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Загальна сума заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 27686,80 грн., визначена у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 29.12.2023.

Правомірність здійсненого розрахунку та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 оскаржує боржник.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що він складений за період з липня 2022 року по грудень 2023 року.

За липень 2022 року значиться загальний розмір заборгованості на цей період у сумі 37804,83 грн., як розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, як сума аліментів, яка підлягає стягненню, та як сукупний розмір заборгованості.

В подальшому щомісячний розмір аліментів визначався з урахуванням даних про доходи боржника. За грудень 2023 року у розрахунок внесені відомості про сплату аліментів у розмірі 80000,00 грн., заборгованість на 30 число поточного місяця - 74255,21 грн., сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження 101942,01 грн., сукупний розмір заборгованості на дату розрахунку 27686,80 грн.

На дату складання цього розрахунку держаному виконавцю боржником були надані копії квитанцій про сплату аліментів у розмірі 80000,00 грн., довідки про доходи боржника та сплачені аліменти, в тому числі за період з липня 2022 року по грудень 2023 року (період розрахунку).

Розрахунок заборгованості станом на липень 2022 року у сумі 37804,83 грн. не наведений.

Згідно довідки №558 від 27.09.2022 ОСОБА_6 з 21 грудня 2021 року по 20 вересня 2022 року був зареєстрований у Дніпровському міському центрі зайнятості як безробітний та отримував дохід, з якого щомісячно утримувались аліменти.

Зокрема, у липні 2022 року боржнику було нараховано 3349,91 грн., з якого було утримано аліменти у сумі 1674,95 грн., у розрахунку від 29.12.2023 відображена лише інформація про розмір доходу за липень 3547,95 грн.

Відомості про отримані доходи у серпні і вересні 2022 року та утримані з них аліменти у сумі 1755,39 грн. і 935,52 грн. відповідно, відображені у розрахунку від 29.12.2023.

З жовтня 2022 року по грудень 2023 року ОСОБА_1 отримував дохід в ПНВП «АТОН», аліменти із заробітної плати не утримувались.

Вказані відомості про розмір доходу боржника та обчислений відповідно розмір аліментів у розрахунку від 29.12.2023 відображений.

Також у розрахунку від 29.12.2023 держаний виконавець зазначив сплачену боржником суму аліментів у грудні 2023 року у розмірі 80000,00 грн.

Наданими боржником копіями квитанцій від 12.12.2023, 13.12.2023, 14.12.2023 та 25.12.2023 підтверджується, що ним у грудні 2023 року було сплачено 80000,00 грн. на погашення заборгованості по аліментам.

Втім, суд визнає слушними доводи скарги щодо неправомірності визначеного розміру аліментів за грудень 2023 року, оскільки державним виконавцем було взято до уваги суму доходу за грудень 2023 року 17236,08 грн. та відповідно визначено розмір аліментів 5744,79 грн., при цьому не враховано, що боржнику за грудень 2023 року було нараховано дохід у сумі 21411,28 грн., з яких заробітна плата становить 1928,57 грн., компенсація невикористаної відпустки 2109,42 грн., індексація 73,29 грн., та вихідна допомога при звільненні 17300,00 грн.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення не може бути звернено на вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника.

Таким чином, визначений державним виконавцем розмір аліментів за грудень 2023 року не відповідає вимогам закону, а відтак, і загальний розмір заборгованості.

При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості від 29.12.2023 не містить розрахунку заборгованості з часу відкриття виконавчого провадження, надані суду матеріали виконавчого провадження також не містять розрахунку заборгованості станом на липень 2022 року у сумі 37804,83 грн., що унеможливлює перевірку правильності розрахунку заборгованості відповідно до наданих відомостей про усі доходи боржника і сплачені аліменти та визначення його розміру станом на 29.12.2023.

Оскільки розмір заборгованості, який зазначений у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 та відповідно вказаний у оскаржуваній постанові порядок стягнення суми боргу і розмір відрахувань із суми доходів боржника визначені з порушенням вимог закону, суд визнає обґрунтованими доводи скарги про неправомірність дій державного виконавця з визначення розміру заборгованості по аліментам станом на 29.12.2023, та неправомірність у зв`язку з цим постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024, як такі що вчинені з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Скаргу в частині невідповідності цієї постанови вимогам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язання державного виконавця вчинити виконавчі дії, необхідні для дотримання положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає необґрунтованою з таких підстав.

Стаття 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначає місце виконання рішення. Так, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

З урахуванням наведеного, держаний виконавець Григорішен Б.С. мав право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника з надісланням відповідної постанови для виконання підприємству за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень визначений Розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 489/20802, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не має зареєстрованого місця проживання, останнє зареєстроване місце проживання боржника відповідає зазначеній у виконавчому листі адресі АДРЕСА_2 . При тому, що боржник повідомив державного виконавця про своє працевлаштування в ТОВ «Європейські технології в будівництві» з 01.01.2024, підтверджуючого документа до виконавчої служби надано не було. Також боржником не надано підтвердження змін місця проживання (витягу з реєстру територіальної громади), зава про передачу виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не надходила.

Відтак, передбачені законом підстави для передачі виконавчого провадження за місцем роботи боржника до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем розташування ТОВ «Європейські технології в будівництві», у державного виконавця на час звернення зі скаргою були відсутні.

Щодо доводів скарги про недотримання державним виконавцем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає наступне.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

У постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 державним виконавцем Григорішеним Б.С. зазначена адреса боржника: АДРЕСА_2 , яка зазначена у виконавчому документі. Як встановлено судом, за вказаною адресою боржник уже не зареєстрований та не проживає, зареєстрованого місця проживання чи перебування він немає.

У своїй заяві від 29.12.2023 боржник повідомив державного виконавця ОСОБА_7 про зміну з 01.01.2024 адреси для поштової кореспонденції: МПВЗ 205 (до запиту), Оболонський проспект, 14, м. Київ, 04205., однак наступні виконавчі документи державний виконавець надіслав боржнику без урахування повідомлення боржника про зміну місця перебування.

Доводи скарги, що впродовж грудня 2023 року боржником у ВП 65087458 було надано 6 заяв з додатками, скановані копії яких не розміщені державним виконавцем Григорішеним Б.С. в матеріалах виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження, не підтверджені відповідними доказами, у зв`язку з чим відхиляються судом.

Перевіркою доводів скарги в частині порушення вимог ч.5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» судом встановлено наступне.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 59 цього Закону такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частина 5 ст. 59 цього Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з матеріалами справи та виконавчого провадження, ухвалою Ленінського районного суду Запоріжжя від 23.11.2023 було задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанови державного виконавця від 13.09.2023 про арешт коштів боржника і про накладення штрафу.

Відтак, вказане судове рішення не є документом, визначеним ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, судовим рішенням про скасування заходів забезпечення позову (п.6 ч. 4 ст. 59 Закону).

Згідно відомостей виконавчого провадження з АСВП від 22.12.2023, постанови державного виконавця від 13.09.2023 про арешт коштів боржника і про накладення штрафу були скасовані ухвалою суду. Ані скаржником, ані державним виконавцем суду не надано постанови державного виконавця про скасування арешту майна боржника, винесеної відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, судом не встановлено порушення державним виконавцем вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги скарги ОСОБА_1 встановити підстави, мотиви та мету дій або бездіяльності державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. та ухвалити рішення, яким (у випадку наявності достатньої кількості підстав) притягти державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. до юридичної відповідальності, передбаченої чинним законодавством України, суд зазначає, що ці питання не є предметом судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного Розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України в межах судового контролю за виконанням рішення суду суд перевіряє правомірність рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, а тому вимоги скарги в цій частині не підлягають розгляду в порядку ст. 451 ЦПК України.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому суд враховує правову позицію висловлену в постанові ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20 (провадження № 12-23гс22), що передбачений ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальним законом судовий захист прав та законних інтересів, порушених рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби має бути ефективним, зокрема доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд визнає скаргу ОСОБА_1 частково обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця ОСОБА_8 щодо визначення розміру заборгованості по аліментам станом на 29.12.2023 і постанову від 11.01.2024 про звернення стягнення на заробітну плату боржника суд вважає неправомірними, у зв`язку з чим з метою ефективного засобу, здатного відновити право боржника на правомірне відрахування з його заробітної плати коштів на погашення розміру заборгованості, зобов`язує державного виконавця усунути порушення шляхом скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 у ВП 65087458 і зобов`язання державного виконавця обчислити суму заборгованості у ВП 65087458 та скласти відповідний розрахунок у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, задля винесення належного рішення про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

В іншій частині скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 447- 453 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича щодо визначення розміру заборгованості по аліментам та складання розрахунку заборгованості станом на 29.12.2023 і постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 у ВП 65087458 з наведених судом підстав - неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича обчислити суму заборгованості по аліментам станом на 29.12.2023 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, а постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.2024 у ВП 65087458 скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.