Справа № 351/2952/23
Номер провадження №2-о/351/80/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

присяжних Гояна М.М., Ориджука А.І.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за заявою адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заяву мотивував тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , за якою здійснює постійний догляд, оскільки остання являється інвалідом дитинства ІІ групи, внаслідок психічного розгляду. Раніше опікуном ОСОБА_2 був її брат ОСОБА_3 , але він загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На сьогоднішній день, інші родичі які могли б здійснювати опіку над хворою відсутні. Визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення опіки над нею потрібне для того, щоб забезпечити її особисті немайнові та майнові права та інтереси, оскільки вона не може керувати своїми діями, не дає їм оцінки та не розуміє їх наслідків. Заявник має можливість і бажання бути опікуном ОСОБА_2 , тому і звернувся із даною заявою до суду.

Представник заявника, адвокат Петричка О.Є. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 , адвокат Фармуга В.С. подав до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення заяви та просив справу розглядати у його відсутності

Представник Органу опіки та піклування подала до суду рішення виконавчого комітету Снятинської міської ради від 20.06.2024р. Про рекомендації щодо встановлення опіки над особою і призначення опікуна ОСОБА_1 та заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частині 1, пункту 1 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Снятинсткого районного суду від 07.10.2011р., ОСОБА_2 , 1952 р.нар. визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено опікуном її брата ОСОБА_3 , 1958 р.нар.

Відповідно до довідки №330 від 26.04.2024р., виданої виконкомом Снятинської міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 , 1952 р.нар. є тіткою ОСОБА_1 , яка є одинокою, єдиний брат ОСОБА_3 , 1958 р.нар. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Акту №250 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01.08.2011р., ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом - важкою розумовою відсталістю.

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу № 2773, ОСОБА_2 , 1952 р.нар. внаслідок обмеження самообслуговування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 10.04.2024р.

На підставі Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 17 листопада 2023р., ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 .

З довідки №1833 від 14.11.2023р., виданої Снятинським відділом адміністративного забезпечення Управління соціального захисту населення Коломийської РДА слідує, що ОСОБА_1 , 2000 р.нар. призначено допомогу по догляду за ОСОБА_2 , 1952 р.нар. на період з 01.10.2023р. по 31.03.2024р.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №671, ОСОБА_2 , 1952 р.нар. на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі важкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом ОСОБА_2 на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічне захворювання, на яке страждає ОСОБА_2 носить стійкий характер.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 , 1952 р.нар. страждає стійким психічним захворюванням, та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

При ухваленні рішення про визнання ОСОБА_2 , 1952 р.нар. недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно із ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ч. 4,5 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Рішенням виконавчого комітету Снятинської міської ради Коломийського району від 20.06.2024р. №213-06/2024, вирішено рекомендувати, у разі визнання судом ОСОБА_2 , 11.09.1952 р.нар. недієздатною, призначити опікуна ОСОБА_1 , 11.11.2000 р.нар.

Відповідно до частини першої статті 67 Цивільного кодексу України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі, і обов`язково повинні враховуватися особисті, приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву представника заявника слід задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.30,39,41,60,63 ЦК України, ст.ст. 295-300 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -недієздатною.

Встановити над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ).

Визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 недієздатною - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.300 ЦПК України.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ

Присяжні Микола ГОЯН

Андрій ОРИДЖУК