АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року

м. Чернівці

справа № 726/1921/16

провадження 822/594/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Факас А.І.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

боржник ОСОБА_1 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 06 травня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Мілінчук С.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТзОВ «ФК «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року у справі № 726/1921/16-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2736135 гривень 19 коп, а також судових збір у розмірі 41042 гривні 03 коп. Рішення набрало законної сили.

03 лютого 2023 року TзOB «Кредитні ініціативи», через підсистему Електронний суд, звернулося до суду з заявою про видачу рішення Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 квітня 2017 року у справі № 726/1921/16-ц та виконавчого листа.

07 лютого 2023 року Садгірським районним судом м. Чернівців повідомлено TзOB «Кредитні ініціативи» про те, що на підставі їхньої заяви від 06 червня 2017 року, на їхню адресу, направлено рішення суду та виконавчий лист.

Вважає, що оригінал виконавчого документа № 726/1921/16-ц, виданий Садгірським районним судом м. Чернівці було втрачено при пересилці і такі обставини є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Просили суд постановити ухвалу, якою поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року у справі № 726/1921/16-ц та видати дублікат виконавчого листа у справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 06 травня 2024 року заяву ТзОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року у справі № 726/1921/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь TзOB «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2736135 гривень 19 коп.

Видано дублікат виконавчого листа № 726/1921/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь TзOB «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2736135 гривень 19 коп, замість втраченого.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчий лист відносно ОСОБА_1 був втрачений стягувачем, а тому втрата виконавчого листа та строк пред`явлення його до виконання, у вказаній цивільній справі, було пропущено з незалежних від стягувача причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Заявник посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення Садгірського районного суду м. Чернівці у справі № 726/1921/16-ц набрало законної сили, строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання сплив, а тому поважні причини для його поновлення відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник TзOB «Кредитні ініціативи» Полетаєва Т.Ю. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законними та обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 квітня 2017 року позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2736135 гривень 19 коп, а також судовий збір в розмірі 41042 гривні 03 коп.

13 червня 2017 року, за заявою представника ТзОВ «Кредитні ініціативи» від 06 червня 2017 року, поштовою кореспонденцією було направлено виконавчий лист у вказаній справі.

11 лютого 2021 року, представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» повторно звернувся із письмовою заявою до суду про видачу виконавчого документа у справі.

Листом Садгірського районного суду м. Чернівці, стягувача було повідомлено, що 13 червня 2017 року, на його адресу вже було направлено такий виконавчий лист і повторна його видача можлива тільки у випадках, передбачених законодавством.

06 лютого 2023 року, представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі, однак листом № 773 від 07 лютого 2023 року йому вкотре повідомлено, що виконавчий лист вже було надіслано на поштову адресу заявника у 2017 році. До листа додано копію супровідного листа Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2017 року де зазначено про відправлення копії рішення та виконавчого листа на 4-х аркушах.

16 серпня 2023 року заявник вкотре звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці із заявою, у якій просить надати будь-які документи, які підтверджували направлення виконавчого листа на адресу ТзОВ «Кредитні ініціативи». Листом Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2023 року заявника повідомлено про те, що у матеріалах справи відсутні відомості про отримання чи неотримання представником ТзОВ «Кредитні ініціативи» оригіналу виконавчого листа. Повідомлено про можливість звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими аргументи ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення заяви ТзОВ «Кредитні ініціативи» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

До аналогічної правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Відповідно до частин 1,2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Звертаючись до суду із заявою, ТзОВ «Кредитні ініціативи», як на підставу своїх вимог, посилалося на те, що виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 , виданий на виконання рішення суду, було втрачено при пересилці, а тому ними з поважних причин пропущено строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Однак, апеляційний суд погодитись із вказаним не може, з огляду на наступне.

Частиною 1 статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час ухвалення рішення), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Отже, ТзОВ «Кредитні ініціативи» повинно було подати виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 на виконання протягом трьох років, з наступного дня, після набрання законної сили рішення Садрігського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2017 року.

Вказане рішення набрало законної сили 15 квітня 2017 року, отже виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, повинен бути пред`явлений до виконання до 15 квітня 2020 року.

ТзОВ «Кредитні ініціативи» правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання до органів державної виконавчої служби не скористалося, оскільки в матеріалах справи та в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості про пред`явлення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 до виконання.

Вказані обставини свідчать про пропуск ТзОВ «Кредитні ініціативи» встановленого строку для пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 до виконання.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно з ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

ТзОВ « Кредитні ініціативи» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише у квітні 2024 року.

Отже, оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Щодо посилання ТзОВ «Кредитні ініціативи» на п.12 перехідних положень ЦК України, відповідно до яких визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки продовжуються на строк дії такого карантину, слід зазначити наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Норми ст. 433 ЦПК в даному випадку є відсилочними та за своїм змістом не є тими процесуальними нормами на які поширюються вимоги Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. Питання тривалості та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження», які відносяться до норм матеріального права та відповідно не регулюються нормами ЦПК.

Отже, автоматичне продовження строку, визначеного частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до Закону № 540-ІХ не передбачено, тому він не поширюється на спірні правовідносини.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 2-904/11.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому її слід скасувати.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та відмови у задоволенні заяви ТзОВ «Кредитні ініціативи» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до примусового виконання.

Отже, з ТзОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 06 травня 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 605 гривень 60 коп в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 01 липня 2024 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.К. Височанська

Н.Ю. Половінкіна