Справа № 946/2246/24
Провадження № 2-з/946/36/24
УХВАЛА

27 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває позовна заява №946/2246/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

25.03.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

26.06.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини почергово з кожним з батьків та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

26.06.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 передавати та забезпечувати побачення і спілкування (контакт) малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну середу місяця з 14.00 години до 17.00 години з матір`ю ОСОБА_1 без участі інших осіб та кожну суботу місяця з 10 години із залишенням дитини на ніч (за адресою проживання відповідача за первісним позовом: АДРЕСА_1 ) до 17 години неділі, для проведення спільних зустрічей (контактів) з матір`ю ОСОБА_1 без участі інших осіб.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 393 від 26.04.2024 року «Про участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною» було визначено матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з ним: необмежене безперешкодне спілкування матері з сином засобами телефонного та іншого способу зв`язку; у вихідні дні (суботу чи неділю) з 10.00 до 18.00 за попереднім погодженням з батьком дитини та у його присутності. ОСОБА_2 не виконує вищевказане рішення. ОСОБА_2 неодноразово не забезпечував їй у визначені рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дні побачення з сином, що підтверджується відповідним листуванням, а саме заявами на ім`я міського голови, поліції та відповідями міського голови. З урахуванням забезпечення дитині побачення з матір`ю та найкращих інтересів дитини, та те, що на даний час дитина перебуває на літніх канікулах, заявниця просить задовольнити заяву про забезпечення позову визначеним нею шляхом.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про визначення місця проживання дитини спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька).

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим 20.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, в якому батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 393 від 26.04.2024 року «Про участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною» було визначено матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з ним: необмежене безперешкодне спілкування матері з сином засобами телефонного та іншого способу зв`язку; у вихідні дні (суботу чи неділю) з 10.00 до 18.00 за попереднім погодженням з батьком дитини та у його присутності.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб правового захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Отже, мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Обраний відповідачем вид забезпечення позову спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з матір`ю, спір по суті не вирішує.

Вищевказана позиція узгоджується з позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року справа № 490/1087/21.

Матеріали справи не містять доказів, що спілкування ОСОБА_1 із сином має негативний вплив на нормальний розвиток дитини і таке спілкування буде відбувається не в інтересах дитини.

Разом з тим, суд бере до уваги рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 393 від 26.04.2024 року «Про участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною», яким визначено матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з ним: необмежене безперешкодне спілкування матері з сином засобами телефонного та іншого способу зв`язку; у вихідні дні (суботу чи неділю) з 10.00 до 18.00 за попереднім погодженням з батьком дитини та у його присутності, а тому суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення заяви, та, з огляду на запропонований заявницею час для спілкування з дитиною, вважає вірним забезпечити відповідачу за первісним позовом ОСОБА_1 побачення з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожну середу місяця з 14.00 години до 17.00 години без участі інших осіб та кожну суботу місяця з 10 години до 18 години без участі інших осіб, для проведення спільних зустрічей (контактів) з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає до уваги, що рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 393 від 26.04.2024 року «Про участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною», не виконується ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_2 неодноразово не забезпечував ОСОБА_1 у визначені рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дні побачення з сином, що підтверджується відповідним листуванням, а саме заявами на ім`я міського голови, поліції та відповідями міського голови.

Керуючись ст. ст. 149-157, 259-260 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Зобов`язати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , передавати та забезпечувати побачення і спілкування (контакт) малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну середу місяця з 14.00 години до 17.00 години з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , без участі інших осіб та кожну суботу місяця з 10 години до 18 години без участі інших осіб, для проведення спільних зустрічей (контактів) з матір`ю ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О.Я.Присакар