Справа № 755/2476/24
Провадження №: 2/755/2655/24
У Х В А Л А

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

"18" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Яхно П.А.

провівши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2024, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.08.2024, вжито заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 в межах ціни позову, що складає 2 162 391 (два мільйони сто шістдесят дві тисячі триста дев`яносто одну) гривню 83 (вісімдесят три) копійки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду відповідачем було отримано 02.03.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету в системі «Електронний суд».

10.09.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, заява про виклик свідків, клопотання про визнання явки позивача обов`язковою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2024 залишено без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

18.12.2024 у підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 вимоги позовної заяви підтримав, уточнень до позову не мав, мирову угоду укласти не бажав. Зазначив, що ним повідомлені всі відомі йому обставини та подано усі докази. Вказав, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів. Повідомив суду, що позивачем понесено судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. При цьому просив суд відмовити у поновленні відповідачу строку на подання відзиву, оскільки строк пропущений з неповажних причин та просив відмовити у клопотання про витребування доказів, оскільки оригінали договорів можуть бути надані для огляду в судовому засіданні. Зазначив, що не заперечує проти допиту позивача у якості свідка.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

11.12.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, обґрунтоване зайнятістю в іншому судовому провадженні.

Так, ст. 223 ЦПК України визначені підстави за яких суд відкладає проведення підготовчого судового засідання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Убачається, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, водночас перебування представника відповідача у іншому провадженні не є безмовною підставою для відкладення розгляду справи та не може бути поважною причиною неявки у дане судове засідання, що надає можливість суду здійснити проведення підготовчого судового засідання у відсутність сторони відповідача.

Суд, вислухавши позицію представника позивача, вивчивши подані до суду клопотання та заяви, приходить наступного.

В межах вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як убачається із матеріалів справи, 19.02.2024 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін через систему «Електронний суд» та 02.03.2024 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 7 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, оскільки станом на 02.03.2024 відповідачу було достеменно відомо про відкриття провадження у цій справі, отримавши ухвалу суд про відкриття провадження у справі та будучи зареєстрованим в підсистемі «Електронний суд», останній мав доступ до позовної заяви з додатками, яка надійшла до суду через систему «Електронний суд», а відзив на позовну заяву поданий до суду лише 10.09.2024, то останній є таким, що поданий поза 15-ти денним строком встановленим судом для вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно із ч. 1 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відзиві на позовну заяву в частині поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву представником відповідача не зазначено жодної поважної причини пропуску строку на подання відзиву, при цьому заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку про залишення без розгляду відзиву ОСОБА_2 на позовну заяву, оскільки відзив подано до суду після закінчення строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву. При цьому, недотримання відповідачем вимог процесуального закону щодо дотримання процесуальних строків не може слугувати підставою для поновлення такого строку, за відсутності інших поважних причин, що зумовлює відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про поновлення строку на подання відзиву.

Вирішуючи клопотання про витребування доказів, суд виходить з такого.

За приписами ч. 2 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Згідно ч. 6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

В той же час, відповідачем не наведено жодного обґрунтування необхідності витребування оригіналів письмових доказів, які долучено до позовної заяви у копіях, які належним чином засвідчені уповноваженим представником позивача. Лише саме посилання норми процесуального закону не зумовлює необхідність витребування оригіналів доказів судом.

Крім того, відповідачем не наведено обґрунтувань в частині мети витребування оригіналів письмових доказів, а посилання на те, що останні необхідно витребувати з метою встановлення обставин отримання відповідачем коштів від позивача, є безпідставними, оскільки оригінали письмових доказів, копії яких вже долучено до матеріалів справи, підтверджують лише факт наявності у сторони таких доказів в оригіналі.

Щодо витребування розписки або іншого боргового документу, правочину, як зазначає відповідач, який посвідчує передання коштів, то суд зазначає про те, що таке клопотання відповідачем належним чином не вмотивоване, не зазначено який саме документ просить витребувати відповідач, його реквізити, та у цій частині відповідачем не дотримано приписів п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України та не долучено відомостей про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно та докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В частині витребування відомостей щодо джерел отримання позивачем доходів у період часу з 2019 по 2021 роки, то такі відомості не є предметом доказування у справі, а відповідачем будь-яких зустрічних позовів, предметом яких були б грошові кошти належні позивачу, не заявив.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні судом з`ясовані питання, визначені ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, вивчені матеріали справи, з`ясовані всі фактичні обставини справи, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає підготовче провадження у справі закінченим, а тому доходить висновку про необхідність призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, з урахуванням положень ст.ст. 76, 81, 90 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виклик свідка позивача - ОСОБА_1 , з огляду на згоду представника позивача на допит позивач як свідка у відповідності до вимог ст. 92 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 91 ЦПК України ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Керуючись ст.ст. 189, 196-200, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про поновлення строку на подання відзиву - відмовити.

Відзив відповідача ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

У задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про витребування доказів - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про виклик свідка ОСОБА_1 - задовольнити.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 11.02.2025 року на 11:00 годину, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ вул. Пластова, 3 кб. 39), встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

В судове засідання викликати сторони та позивача ОСОБА_1 як свідка.

Свідок зобов`язаний з`явитися до Дніпровського районного суду м. Києва за адресою м. Київ, вул. Пластова, 3, кб.39, за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Попередити свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи за відмову від давання показань на вимогу суду, згідно ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний тексти ухвали складено 24.12.2024.

Суддя: