ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/6360/21 Номер провадження 22-з/814/134/24 Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

08 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в м. Полтаві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Михайла Олександровича про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича, про визначення частки майна у спільній сумісній власності подружжя та зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 , за участі третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л., про визнання права власності на спільне майно подружжя та зняття арешту.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 квітня 2022 року позов задоволено.

Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 транспортний засіб марки Skoda Roomster номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та грошові кошти в сумі 1 624,17 євро, що розміщені на ім`я ОСОБА_3 на рахунку НОМЕР_3 у AT «Універсал банк».

У порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 1/2 частку грошових коштів в сумі 1 624,17 євро, що розміщені на ім`я ОСОБА_3 на рахунку НОМЕР_3 у AT «Універсал банк», а саме 812,09 євро та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобіля марки Skoda Roomster номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Знято арешт з 1/2 частини автомобіля Skoda Roomster номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та з грошових коштів в сумі 812,09 євро, які розміщені на ім`я ОСОБА_3 на рахунку НОМЕР_3 у AT «Універсал банк», які виділені у власність ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційному порядку рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, проте вважає, що даним рішенням суд вирішив питання про його права, зокрема, право на реальне виконання судового рішення у справі № 537/1118/20 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 27.10.2016 у розмірі 25 000 Євро, трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 1 822,60 Євро та судового збору у сумі 21 640,96 грн, у зв`язку з чим апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

07 лютого 2024 року на адресу Полтавського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка М. О., підписане з використанням кваліфікованого електронного підпису (КЕП), про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження на підставі частини четвертої статті 364 ЦПК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року прийнято відмову адвоката Самойленка М. О., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , від апеляційної скарги на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 квітня 2022 року. Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 квітня 2022 року закрито.

04 квітня 2024 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка М. О. про повернення 50% сплаченого судового збору з посиланням на норми частини четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 142 ЦПК України, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги, тому заявник вважає, що наявні підстави для повернення частини сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 241,72 грн.

Вирішуючи дане клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

Правові засади справляння судового збору, зокрема, порядок його повернення, визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 816/731/16 (адміністративне провадження № К/9901/9639/19) зроблено висновок, що пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення оскаржуваних судових рішень в силі. Указане підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження» та неможливість їх ототожнення.

Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання скаржника про повернення судового збору.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16 (провадження № 11-42апп19), від якого Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Таким чином, закриття апеляційного провадження не є підставою для повернення судового збору, а обставини, передбачені частиною четвертою статті 7 Закону України «Про судовий збір», частиною другою статті 142 ЦПК України, а саме - укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не встановлені.

Ототожнення заявником поняття «відмови від позову» з «відмовою від апеляційної скарги» є безпідставним, оскільки такі дії мають різні процесуальні наслідки, аналогічні вищенаведеним у постановах Верховного Суду України. У разі відмови позивача від позову та прийняття відмови апеляційним судом, на підставі пункту 4 частини першої статті 255, частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі, тоді як відмова від апеляційної скарги тягне лише закриття апеляційного провадження із набранням законної сили оскаржуваним рішенням суду.

Оскільки апеляційний суд закрив апеляційне провадження у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від апеляційної скарги, що не є тотожним встановленим законом підставам для повернення судового збору, колегія суддів відмовляє в ухваленні додаткового судового рішення за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка М. О. про повернення заявнику 50% судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 142, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У прийнятті додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Михайла Олександровича про повернення сплаченого судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна