Провадження №2/523/1426/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"20" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ), третя особа : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АРКС» (, місцезнаходження: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальної шкоди в сумі 223 196 гривень 00 коп., моральної шкоди в сумі 20000 грн, та судовий збір у розмірі 2431,96 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 2 січня 2021 року о 23 годині 20 хвилин на вулиці Академіка Сахарова 24, у місті Одесі, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «LEXUS IS250», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок спричинено матеріальну і моральну шкоду.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріальні збитки згідно висновку № 9/22-E експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню суми збитків від 22 березня 2022 року складають 346696,00 грн., страховик вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АРКС», відшкодувала позивачу 130 000 гривень, тобто загальна сума доплати становить 216 696 гривень 00 копійок, отже і різниця в понесених ОСОБА_1 витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди, також оплату за експертизу 2 600. 00 грн., витрати на ліки 3 900 грн., всього на суму 223 196 гривень 00 коп. Моральна шкода завдана на суму 20 000 грн.00 коп. Тому, з урахуванням вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування, моральну шкоду та судові витрати. На підставі викладеного просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшла заява позивача про можливість розглянути справу за його відсутності, та вказав що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву не надходило.

Представник третьої особи до суду не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву не надходило.

Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 22.01.2021 року о 23г.20хв. ОСОБА_2 у порушення п.п. 16.13 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , в м.Одеса, вул.Ак.Сахарова 24, виконуваючи поворот ліворуч не дав дорогу автомобілю «Lexus», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП, транспортні засоби, отримали механічні пошкодження..

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.02.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 22.01.2021 року.

В силу положень ч.6 ст. 82 ЦПК України вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «LEXUS IS250», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є позивач, а також обставини даної ДТП, не потребують доказування.

Згідно висновку № 9/22-E експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню суми збитків від 22 березня 2022 року вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 складає 346696,00 грн..

Страховик вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АРКС», сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 130 000 гривень.

Різниця між матеріальними збитками ОСОБА_1 та отриманим страховим відшкодування 216 696 гривень 00 копійок, отже і різниця в понесених ОСОБА_1 витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди, також оплату за експертизу 2 600, 00 грн., витрати на ліки 3 900 грн., всього на суму 223 196 гривень 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються спеціальним законом Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страхових (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував доводи, викладені позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 2 цієї статті визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 3, 4, 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідною підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність наступних умов: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1167 ЦК України.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача було пошкоджено власність позивача засіб пересування, який використовувався щоденно в його інтересах та інтересах його сім`ї, у зв`язку з чим позивач був тривалий час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, а тому суд, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду, яка з врахуванням обставин справи та тривалості порушеного права, становить 20 000,00 грн., що підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки заявлені позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору у розмірі 2431,96 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ), третя особа : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АРКС» (, місцезнаходження: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ) матеріальні збитки у розмірі 223196 (двісті двадцять три тисячі сто дев`яносто шість ) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2431,96 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.12.2024 року.

Суддя