Справа № 128/952/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що вона, у зв`язку з навчанням, станом на 2013 рік проживала на території АР Крим.

27.06.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим, про що їй було видано свідоцтво про шлюб на затвердженому в Україні бланку серії НОМЕР_1 .

У липні 2014 року заявниця виїхала до підконтрольної українській владі території, а саме до місця її реєстрації в с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області. На підставі отриманого в АР Крим свідоцтва про шлюб, у зв`язку зі зміною прізвища, вона отримала новий паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Вінницьким РС УДМС України у Вінницькій області 13.08.2014 з прізвищем ОСОБА_4 .

В подальшому шлюбні відносини між заявницею та ОСОБА_2 припинились, вони не проживали разом, дітей не мали, тому вирішили розірвати шлюб, однак ОСОБА_2 не бажав їхати на підконтрольну українській владі територію.

Єдиним документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16.07.2019, що видане окупаційними органами, а саме «Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим». У документі вказано, що прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_4 ».

Після цього заявник намагалася зареєструвати розірвання шлюбу у встановленому законами України порядку, однак 12.12.2023 отримала відмову у реєстрації розірвання шлюбу. Після отримання даного листа заявник зверталась до органів ДРАЦС для з`ясування питання, чи був її шлюб взагалі офіційно зареєстрованим.

Листом від 17.01.2024 заявника повідомлено, що в архіві Вінницького відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Та саме на підставі цього свідоцтва їй був виданий паспорт паспорт на ім`я ОСОБА_1 , однак відомості з цього свідоцтва не потрапили до Державного реєстру.

Таким чином, для встановлення факту розірвання шлюбу, заявниці необхідно також встановити факт реєстрації шлюбу.

Тому ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт реєстрації її шлюбу з ОСОБА_2 27.06.2014 та для та факт розірвання їх шлюбу 16.07.2019.

В судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Синявська К.Ю. попередньо надіслала суду заяву, в якій просить проводити розгляд заяви у відсутність заявника та її представника, заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча вважається повідомленим про судовий розгляд завчасно та належним чином. Від його імені на адресу суду надійшла заява, в якій вказано, що він подану заяву підтримує повністю та згоден на її задоволення.

Представник заінтересованої особи Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. При розгляді справи покладається на розсуд суду.

Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 27.06.2014 між громадянином російської федерації ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_5 Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим був зареєстрований шлюб, актовий запис № 524. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 ». Свідоцтво видане на затвердженому в Україні офіційному бланку (а.с. 10).

Однак в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 відсутній (а.с. 14, 15).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 16.07.2019 «Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим» було зареєстровано розірвання шлюбу між громадянином російської федерації ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до копії заяви від 13.11.2023, ОСОБА_1 зверталась до Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зареєструвати факт розірвання шлюбу, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак листом від 12.12.2023 отримала відмову у реєстрації розірвання шлюбу на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с. 12, 13).

Та згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 27.06.2014, який зареєстровано Відділом РАЦС Сімферопольського МУЮ в АР Крим, актовий запис № 524 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Згідно розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 20.02.2014.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.96, § 45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

При постановленні рішення суд також враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 759/1443/22.

Так, судом встановлено, що факти, які просить встановити заявник, мають для неї юридичне зазначення, оскільки необхідні для офіційного підтвердження зміни нею дошлюбного прізвища та інших юридичних наслідків реєстрації та розірвання шлюбу.

Таким чином, враховуючи, що в ході судового розгляду наданими суду доказами підтверджено факти, які просить встановити заявник, та здійснити реєстрацію таких фактів в позасудовому порядку їй було відмовлено відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що подана в порядку окремого провадження, задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 27.06.2014 між громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Хмельницька область, Віньковецький район, село Осламов, та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Вінницька область, Вінницький район, село Сокиринці, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим, актовий запис № 524.

Встановити факт розірвання шлюбу 16.07.2019 між громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Хмельницька область, Віньковецький район, село Осламов, та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Вінницька область, Вінницький район, село Сокиринці, прізвище після розірвання шлюбу « ОСОБА_4 », що було зареєстровано «Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», актовий запис № 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа:ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: вул. Замостянська, 7, м. Вінниця, 21001,

Повний текст рішення складено 27.06.2024.

Суддя: