ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4510/22 Номер провадження 22-ц/814/1811/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Гончарова Р.І., на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У вересні 2022 року позивач, КП «Харківські теплові мережі», в особі уповноваженого представника, звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2021 в сумі 29 432,90 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року (з урахуванням виправлення описки ухвалою від 18.04.2023 в даті ухвали, а.с. 77) позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2021 у розмірі 29 432,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.02.2024 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Гончарова Р.І. про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Гончаров Р.І., прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказував, що відповідач у справі не була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Судові повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідачки - АДРЕСА_1 , не направлялись.

Крім того, судове засідання 06.02.2024 проводилося без проведення місцевим судом відеоконференції, хоча адвокат відповідача вийшов на відео-зв`язок через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», однак місцевий суд з`єднання не проводив.

Зазначено, що підвальне нежитлове приміщення опаленням не обладнане, про що зазначено в технічному паспорті на нього. Місцевий суд зробив помилкові висновки про обладнання приміщення центральним опаленням. Неопалювальні приміщення цокольного поверху не є приміщеннями з централізованим опаленням, а відповідач не є споживачем теплової енергії.

Безпідставно місцевий суд взяв до уваги докази, які не є належними, зокрема, Акти обстеження приміщень від 08.09.2021, 03.12.2021, та розрахунок заборгованості позивача, який невірно проведено.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Харківські теплові мережі» прохав рішення місцевого суду залишити без змін.

Вказували, що спірне приміщення опалюється від теплоподаючих стояків, які проходять через нього та від суміжних опалювальних приміщень, вбудованих у житловому будинку.

Розрахунок плати та заборгованості проведено у відповідності з нормативними актами. Відповідач, як власник нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, зобов`язаний нести витрати як на опалення цього приміщення, так і загальні витрати на опалення будинку.

Щодо встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що відповідачу на праві власності, згідно з договором купівлі-продажу від 08.09.2009, належать нежитлові приміщення в цокольному поверсі: № І, № ІІ, № ІІІ , № ІV, № V, № VІ, №VІІ загальною площею 69,8 кв.м, що розташоване: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6).

Судом також установлено, що у порушення вимог Закону України «Про теплопостачання», відповідачем договір із позивачем, як надавачем послуг з теплопостачання, не укладено, однак фактично послугу з постачання тепла отримано.

08.09.2021 представниками КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи теплоспоживання об`єкта № ВНОТ/6940 (відповідно до п. 35 Правил), згідно з яким система теплопостачання єдина із системою теплопостачання житлового будинку, в який вбудоване нежитлове приміщення споживача теплової енергії. Приміщення використовується під ветеринарну клініку.

Відповідно до вимоги п. 4 Правил користування теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007, було надано припис укласти договір з КП «Харківські теплові мере», як теплопостачальною організацією.

Відповідно до вимог п. 5.5.1 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» було надано припис надати розрахунок теплового навантаження на опалення нежитлових приміщень, власницею яких вона є, що виконаний проектною організацією, що має ліцензію на виконання даного виду робіт, для узгодження Центром контролю та обліку тепло споживання КП «Харківські теплові мережі».

Окрім цього, судом установлено, що 03.12.2021 представниками КП «Харківські теплові мережі» складений акт обстеження системи теплоспоживання нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3 , в якому вказано, що договір між відповідачем не укладено, розрахунок навантаження не наданий.

Відповідно до п. 23 постанови Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до вимог вказаного нормативу, КП «Харківські теплові мережі» провели нарахування безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2021 у розмірі 29 432,90 грн.

У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнане окремим тепловим вводом, КП «Харківські теплові мережі» не мають технічної можливості здійснити їх відключення.

Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії № 177/8449 від 26.10.2018, № 177/10237 від 24.10.2019, № 177/12116 від 20.10.2020, № 177/13902 від 15.10.2021 та актами відключення споживача № 177/9407 від 09.04.2019, № 177/11084 від 08.04.2020, № 177/13404 від 12.04.2021.

Задовольняючи позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі», місцевий суд встановив, що відповідач, як споживач, не сплачував позивачу за надані послуги, та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за теплопостання у розмірі 29 432,90 грн за період з 01.11.2018 по 30.11.2021 та судовий збір за подачу позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Статтею 1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 у справі №6-2951 цс 15)

Відповідно до п. 18, п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі - продажу.

Регулювання відносин по постачанню теплової енергії, що призначена для купівлі - продажу відбувається Правилами користування тепловою енергією № 1198, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 (далі - Правила), що конкретизують норми права загального характеру з метою регулювання поведінки суб`єктів правовідносин у певній галузі.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником нежитлових приміщень в цокольному поверсі: № І, № ІІ, № ІІІ , № ІV, № V, № VІ, №VІІ загальною площею 69,8 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_3 .

Місцевий суд вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази, повно встановив всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в технічному паспорті на нежитлові приміщення не зазначено про наявність системи опалення, правильності висновків місцевого суду не спростовують.

З долученого до апеляційної скарги технічного паспорту на нежитлові приміщення та з адресованої адвокату Гончарову Р.І. відповіді ПАТ «Український зональний науково дослідний проектний інститут по цивільному будівництву» ПАТ Київ ЗНДПЕП від 15.02.2022 року № 01-35, вбачається, що було розроблено 182 проєкти житлових будинків системи «Мобіль» в 80-90 роках, в яких підключення системи опалення будинків до індивідуального теплового пункту за допомогою трубопроводів, які транзитом проходили через технічне підпілля, і яке не опалювалося. Температурний режим підпілля не регулювався.

З досліджених у місцевому суді актах обстеження системи теплоспоживання об`єкту нежитлового приміщення в АДРЕСА_3 від 08.09.2021, 03.12.2021 вбачається, що система централізованого опалення нежитлових приміщень єдина з внутрішньобудинковою системою опалення. Дані нежитлові приміщення розташовані в тепловому контурі житлового будинку з загальними внутрішньобудинковими комунікаціями.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині висновків місцевого суду не спростували. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача про те, що нежитлові приміщення розташовані в тепловому контурі житлового будинку з загальними внутрішньобудинковими комунікаціями, та що ці приміщення опалюються якимось іншими джерелами теплопостачання, та докази, що відповідач, як співвласник нежитлового приміщення і складі багатоквартирного житлового будинку звільнений від обов`язку нести витрати на опалення місць загального користування вказаного будинку.

Щодо доводів про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи місцевим судом та порушення права на участь у судовому засіданні дистанційно.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Полтавського районного суду від 01 березня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання, яке ухвалою суду від 22.03.2023 було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті спору на 05 квітня 2023 року.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач у справі був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи 05 квітня 2023 року.

В зазначеній частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи заяву про скасування заочного рішення, місцевий суд ухвалою від 06.02.2024 відмовив в задоволенні заяви адвоката Гончарова Р.І. про розгляд заяви про скасування заочного рішення в режимі відеоконференції. Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд в порушення норм процесуального права не здійснив відео-зв`язок при розгляді даної заяви, - є безпідставними. (а.с. 102)

висновок за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене без належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, рішення місцевого суду підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням у справі нового рішення.

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду щодо перегляду справи по суті спору, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки судові витрати підлягають розподілу за принципом пропорційності задоволених позовних вимог, враховуючи те, що за результатом апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено повністю, сума судового збору у розмірі 2 481,00 грн, сплаченого позивачем за подачу позову, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі, а підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи - відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 375, п. 3 ч. 3 ст. 375, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Гончарова Р.І., - задовольнити частково.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2021 у розмірі 29 432,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір за подачу позову до суду у сумі 2 481,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 травня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко