Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3683/24
Провадження №: 2-о/332/158/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Сінєльніка Р.В., при секретарі - Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , в особі представника- адвоката Прядко Д.В. звернулася до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

В заяві зазначила, що вона досягла пенсійного віку та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 07.05.2024 року № 85 їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком.Однією з підстави відмови в рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 19.09.1988 по 31.05.1996 згідно трудової книжки від 15.11.1988 НОМЕР_1 , оскільки ім`я « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 ».В трудових книжках формату СРСР, відомості в яких оформлені російською мовою ПІБ, ім`я заявниці зазначене як « ОСОБА_2 » на російській мові, однак на українській мові ім`я Заявниці буде зазначене як « ОСОБА_2 ». Отже, за розбіжностей в написанні ім`я заявниці, вона не може підтвердити належність їй трудової книжки, та як результат факт наявності стажу роботи, що, в свою чергу, позбавляє її можливості оформити пенсію за віком у встановленому законом порядку. Таким чином, для отримання права на пенсію за віком та оформлення пенсії є необхідним встановлення факту належності Заявниці документів трудової книжки від 15.11.1988 НОМЕР_1 виданої на ім`я « ОСОБА_2 ».

Від представника Заявниці, адвоката Левицької Ю.В., яка здійснювала представництво у суді надійшла заява про розгляд справи буз участі заявника та її представника. Просила Заяву задовольнити в повному обсязі, без фіксації судового процесу.

Представник заінтересованої особи повідомлений про час та місце розгляду судової справи, в судове засідання не з`явився, проти заяви заперечень не надав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом досліджено документи подані Заявником до суду, а саме: паспорт заявниці(а.с. 4), копію довідки про внесення відомостей до ЄДДР Заявниці(а.с.3); копію свідоцтва про шлюб Заявниці(а.с. 5), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану(а.с.6), копію свідоцтва про народження Заявниці(а.с. 7), копія трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с.8), копію повідомлення ГУ ПФУ України(а.с.9), копію рішення про відмову у призначенні пенсії(а.с.10).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актова запис № 141 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 (запис здійснений на російській мові)(а.с. 7).

Судом досліджено трудову книжку НОМЕР_1 , яка заповнена 15.11.1988 на російській мові на прізвище " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_5 " та ім`я « ОСОБА_2 » по батькові « ОСОБА_6 ». (запис здійснений на російській мові)(а.с. 8).

Згідно запису в трудовій книжці (титульнй аркуш) російською мовою зазначено, «на основании свидетельства о браке II-ЖС № 405469, выданого Пологовским райотделом ЗАГС от 18.02.1989 року ОСОБА_3 считатать по фамилии «Милиджаева»».

Згідно свідоцтва про шлюб серії № НОМЕР_4 ОСОБА_7 , 07.10.2005року уклала шлюб з ОСОБА_8 . На підставі свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 перейшла на прізвище чоловіка та стала носити прізвище « ОСОБА_9 »(а.с. 5).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тож, встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, а лише породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж.

Дослідженні судом обставини та документи, дають підстави суду вважати, що трудова книжка НОМЕР_1 , яка заповнена 15.11.1988 російською мовою на прізвище " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_5 " та ім`я « ОСОБА_2 » по батькові « ОСОБА_6 » належить заявниці.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її права на соціальний захист щодо вирішення питань оформлення пенсії за віком, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо.

Таким чином, суд вважає, що вимоги Заявниці законними та обґрунтованми, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212 215, 256 259 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 15.11.1988р. на російській мові на прізвище « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_10 » та ім`я « ОСОБА_2 » по батькові « ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2024 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік