КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

боржника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 , подане через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання та примусове виконання на території України рішення азербайджанського суду,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року до Білоцерківського міськрайнного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_2 , подане через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання та примусове виконання на території України рішення азербайджанського суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , який відповідно до матеріалів доручення проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Габалинським районним судом було винесено постанову № 2(025)-6/2021 від 05.05.2021, за якою позовна заява ОСОБА_2 була частково задоволена. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народилися від спільного шлюбу сторін, залишено з матір`ю - ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 360 манатів щомісяця на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набрало законної сили 18.06.2021, що підтверджується відповідною довідкою, та на території Азербайджанської Республіки не виконувалось, оскільки ОСОБА_1 є громадянином України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2022 клопотання задоволено. Надано дозвіл на примусове виконання постанови Габалинського районного суду м. Габала, Азербайджанської Республіки від 05.05.2021 та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мирзабейли, Азербайджан (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній) на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 120 манатів на кожну дитину, всього 360 манатів, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.01.2020, що за офіційним щомісячним курсом НБУ на день постановлення ухвали становить 7 761,28 грн. на такі реквізити: НОМЕР_1 ( ВАТ «Bank of Baku» ) (а.с.57-61).

В апеляційній скарзі боржник, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відповідно до Сімейного кодексу Азербайджанської Республіки.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при ознайомленні з матеріалами справи ним було виявлено, що з незрозумілих причин на конверті, направленому Білоцерківським судом на його адресу, наявний підпис сторонньої особи. Отже, оскільки він не знав про відкриття провадження у справі, вважає, що суд першої інстанції позбавив його можливості надати відзив щодо стягнення аліментів на утримання своїх дітей.

При цьому, вказує на неврахування судом першої інстанції того, що у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена взяти участь у судовому процесі через те, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи (а.с.74-82).

У судовому засіданні боржник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, а отже їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення боржника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості, тобто наявності визначених законом підстав для надання дозволу на виконання в Україні рішення іноземного суду та, водночас, відсутності передбачених законом підстав для відмови у його задоволенні.

Суд апеляційної інстанції вважає оскаржуване судове рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що підставою звернення ОСОБА_2 через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення є постанова Габалинського районного суду м.Габала Азербайджанської Республіки від 05.05.2021 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 360 манатів щомісяця на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набрало законної сили 18.06.2021, що підтверджується відповідною довідкою та на території Азербайджанської Республіки не виконувалось.

Так, згідно з положенням статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до частини 1 статті 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 указаної процесуальної норми визначено випадки за наявності яких може бути відмовлено у задоволенні клопотання.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Азербайджанської Республіки) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, зареєстрованої в МЮУ 02.07.2008 за №573/15264.

У відповідності до припису статті 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань;

б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

У відповідності з положеннями статті 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін по справах договірної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся з клопотанням до належного суду і надав всі документи, згідно вимог міжнародного договору та положень статті 466 ЦПК України.

Суд першої інстанції вірно встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані заявником документи та надавши оцінку підставам звернення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду.

Посилання апелянта на те, що він не знав про відкриття провадження у справі, оскільки на конверті, направленим судом першої інстанції на його адресу, наявний підпис сторонньої особи, колегія суддів відхиляє, оскільки на підтвердження вказаних обставин апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, суд, у відповідності до ст. 467 ЦПК України, письмово повідомив боржника про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою: «адресат відмовився від отримання відправлення», що, у свою чергу, є належним повідомленням особи, у розумінні положень ЦПК України.

Твердження апелянта про те, що він був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі іноземного суду через те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, спростовуються наявною у матеріалах справи копією протоколу судового засідання від 20.07.2020 та змістом самого рішення іноземного суду, а також підтверджено самим боржником в суді апеляційної інстанції, де він у поясненнях вказав про отримання документів від іноземного суду та надання своїх заперечень з приводу пред`явленого до нього позову.

Отже, суд апеляційної інстанції, здійснивши перегляд судового рішення, приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті судове рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 , подане через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання та примусове виконання на території України рішення азербайджанського суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова