Справа № 390/473/24
Провадження №2/390/153/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

"27" червня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гершкул І.М.,

при секретарі Лазаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства ''Хлібороб-Р'' про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу понесених відповідачем у суді першої інстанції. Вимоги заяви обгрунтовано тим, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства ''Хлібороб-Р'' про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, проте питання судових витрат не вирішено.

Відповідно ст.246 ч.1 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст.270 ч.ч.3,4 ЦПК України: суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи положення ст.270 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу без виклику сторін.

Відповідно ст.270 ч.1 п.3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно ст.137 ч.ч.2-4 ЦПК України: за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст.141 ч.ч. 2, 8 ЦПК України: інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово в своїх постановах зазначав, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства ''Хлібороб-Р'' (а.с. 76-79). Представником відповідача адвокатом Загороднім І.В. було подано суду заяву в якій він просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 19300 грн. (а.с.81-91), яку не вирішено. На підтвердження обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалася відповідачу у зв`язку з розглядом справи, представником відповідача подано суду: договір про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024 року, укладений між адвокатом Зогороднім Ігорем Володимировичем і Фермерським господарством ''Хлібороб-Р'' (а.с.86-87); Додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024 року (а.с.88); звіт про витрачений час на надання правничої (правової) допомоги за договром про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024 року (а.с.89); акт від 20.06.2024 року про надання правничої (правової) допомоги за договром про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024 року (а.с.90). Клопотань сторони позивача про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

Таким чином, зваживши у сукупності подані стороною відповідача матеріали, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема представником відповідача суду подано лише відзив на позовну заяву на 9 аркушах, долучено копії матеріалів наявних у відповідача на 5 аркушах без витребування додаткової інформації, вказані матеріали відправлено поштою стороні позивача, судове засідання не проводилось, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір і стягнути з позивача на користь відповідача 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а тому наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства ''Хлібороб-Р'' понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У порядку ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України зазначаються реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Фермерське господарство ''Хлібороб-Р'', ЄДРПОУ 06686338, адреса: 27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вул. Полинкіна, 23.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул