Справа № 355/908/24
Провадження № 2/355/635/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Куценко Наталії Володимирівни до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куценко Н.В. з позовною заявою у якій просить визнати за позивачкою право в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) розташовану на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області ділянка (сінокіс)№ НОМЕР_1 площею 1,0766 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті, ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою позовну заяву представник позивача ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_2 , при житті ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай) розташована на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № НОМЕР_1 площею 1,0766 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка звернулась до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця. Однак в нотаріальної конторі було повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачки звернутися до суду з позовом для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року був встановлений факт того, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації у період з 1986 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувшись до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину на земельну ділянку (пай) отримала відмову. Відмова нотаріуса мотивована тим, що позивачем не наданий правовстановлюючий документ, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (пай).Документ, що посвідчує право ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку(пай) в неї відсутній. За життя ОСОБА_2 отримав сертифікат про право на земельну частку (пай) після чого згідно з протоколу №1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) ОСОБА_2 були виділені земельні ділянки: рілля І категорії-ділянка № НОМЕР_2 площею 1,3536 га та рілля ІІ категорії-ділянка № НОМЕР_3 площею 1,7271 га на які за життя ОСОБА_2 виготовив державні акти на право власності на земельні ділянки, та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) була виділена земельна ділянка-сінокіс № НОМЕР_1 площею 1,0766 га на яку за життя ОСОБА_2 документи про право власності не виготовив. За вказаними обставинами, вирішити своє питання в позасудовому порядку позивачка не має змоги та змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась передала свої повноваження адвокату Куценко Н.В..

Представник позивача адвокат Куценко Н.В. до судового засідання не з`явилась однак повідомила про можливість розгляду справи за її відсутністю позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача від Баришівської селищної ради до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю не заперечує проти визнання права позивачки на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16. ЦК України слід, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З копії паспорта позивачки слід, що вона громадянка України.(а.с.7-9)

З копії рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року слід, що був встановлений факт проживання позивачки однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 1989 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.11-12)

З копії свідоцтва про смерть слід, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років. Місце смерті село Гостролуччя Баришівського району Київської області.(а.с.14)

З копії Витягу про реєстрацію Спадковому реєстрі слід, що мається спадкова справа за №511204456, номер у нотаріуса 192(а.с.15)

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2018 року слід, що позивачка отримала у спадщину після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,7271 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гостролуцької сільської ради, ділянка №0940 Бришівського району Київської області.(а.с.16)

З довідки, яка видана старостою Гостролуцького старостинського округу Галушко В.А. слід, що за померлим ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія КВ №0125964 від 30 грудня 1996 року згідно протоколу №1 від 03 рудня 2005 року з розподілу земельних часток(паїв)закріплені земельні ділянки: рілля 1 категорії-ділянка № НОМЕР_2 площею 1.3536 га та рілля ІІ категорії-ділянка №940.площею1,7271 га, на які він отримав державні акти, згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток(паїв) закріплена за ним земельна ділянка-сінокіс № НОМЕР_1 площею 1,0766 га-документ на право власності не виготовлявся.(а.с.13)

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості слід, що вартість10766 кв.м землі сільськогосподарського призначення Київської області Баришівський район село Гостролуччя становить116268,30 гривень.(а.с.17-18)

З листа завідуючої Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 слід, що позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на право на земельну ділянку (пай) розташовану на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області ділянка (сінокіс) № НОМЕР_1 площею 1,0766 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за відсутністю документу який підтверджує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку.(а.с.19)

Оглянувши копію спадкової справи №192/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слід, що в справі мається заява ОСОБА_1 яка звернулась до Баришівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , копія паспорта ОСОБА_1 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія довідки з місця проживання ОСОБА_2 , копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія листа про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , копія рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, копію заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2018 року, копія листа про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай)сінокіс №266 площею 1,0766 га(а.с.34-52)

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слід з ч.1 ст.316 ЦК України « Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.»

За ч.1 ст.319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.»

За ч.1 ст.317 ЦК України «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.»

За ч.1 ст. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

За ч.1 ст.328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.»

За ст. 392 ЦК України слід, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст.1216 ЦК України слід, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1217 ЦК України слід, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.»

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України слід, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як слід з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування(зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.2 п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Отже, як було встановлено, що при житті ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку паї, однак згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток(паїв) за ним була закріплена земельна ділянка-сінокіс № НОМЕР_1 площею 1,0766 га-документ на її право власності виготовлений не був. Позивачка ОСОБА_1 , яка за рішенням суду встановила факт сумісного проживання з спадкодавцем однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу намагалась отримати свідоцтво про спадщину за законом на земельну частку (сінокіс) яка належала ОСОБА_2 , однак її було відмовлено у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не отримав належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сіножаті) однак мав на це право.

Суд оцінюючи надані докази приходить до висновку, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай), позивачка не відмовилась від прийняття спадщини за законом і право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця - позивачки на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куценко Н.В. законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З квитанції по сплаті судового збору слід, що сторона позивача ОСОБА_1 сплатила 1211,20 гривень.

Представник позивача у своїх позовних вимог не просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору під час подання позову до суду,з таких підстав повернення судового збору судом не розглядався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13,81,89,141,229,263-265,293ЦПК України, ст.ст.316,317,319,321,328,1218,1225,1261,1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Куценко Наталії Володимирівни до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (картка фізичної особи платника податків НОМЕР_4 ) право на земельну ділянку (пай) розташовану на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області діл. (сінокіс) № НОМЕР_1 площею 1,0766 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 24 червня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов