Провадження № 2-ві/522/8/24
УХВАЛА

07 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника відповідача адвоката Яковлевої Діани Віталіївни про відвід судді Суворової Оксани Василівни від розгляду справи № 522/23809/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Суворової О.В. перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя.

02.05.2024 до суду надійшла заява представника відповідача про відвід судді Суворової О.В. від розгляду справи № 522/2380909/23, яка мотивована тим, що 09.04.2024 представником відповідача було встановлено, що 29.03.2024 на адресу суду від сторони позивача надійшла друга за рахунком заява про забезпечення позову. Станом на 09.04.2024 згідно відомостей порталу «Судова влада» та електронного кабінету представника у справі не відображалась інформація про розгляд вказаної заяви. Представником відповідача в той же день було адресовано до суду заяву про застосування зустрічного забезпечення та розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін. Однак 11.04.2024 в телефонному режимі секретарем ОСОБА_4 було повідомлено представнику відповідача, що заява від 29.03.2024 про забезпечення позову начебто була розглянута судом ще 02.04.2024. Крім того представник відповідача зазначає, що за час розгляду справи отримав в електронному вигляді лише 1 документ - повістку від 12.04.2024 про виклик на 29.04.2024 (в той час, як про наявність електронного кабінету суд було повідомлено ще 02.02.2024 та додатково 11.03.2024 заявлено про приєднання до справи в ЄСІТС). Також зазначає, що в контексті забезпечення пропорційного розгляду, в «ручному режимі» повідомлення, як свідчать матеріали справи, здійснюються не одночасно, а із штучним створенням переваг для сторони позивача. Наведені вище обставини, на думку представника відповідача, підтверджують упереджене керування ходом процесу, приховування відомостей щодо дати та часу вчинення процесуальних дій та внесення недостовірних відомостей до офіційних процесуальних документів. Внаслідок чого відповідач та представник відповідача мають сумніви в неупередженості судді Суворової О.В. та просить відвести її від розгляду справи № 522/23809/23.

02.05.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси під головуванням судді Суворової О.В. відмовлено у задоволені заяви представника відповідача про відвід судді Суворової О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя та передано заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Суворової О.В.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 заява представника відповідача адвоката Яковлевої Д.В. про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя передана на розгляд судді Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А.

Відповідно до п.п. 7, 8 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання наявності підстав для заявленого відводу судді Суворовій О.В., суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Розглядаючи заяву про відвід судді з точки зору національного закону та в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. Слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву («Бочан проти України» рішення від 03.05.2007, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» рішення від 06.10.2011, п. 136; «Олександр Волков проти України» рішення від 09.01.2013 п.п. 103,107).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З огляду на вище викладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Проаналізувавши підстави заявленого відводу судді Суворовій О.В., суд вважає, що заявник фактично не погоджується з процесуальними діями судді під час розгляду нею справи № 522/23809/23 в рамках якої, 02.04.2024 суддею Суворовою О.В. була розглянута заява про забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини зазначені представником відповідача адвокатом Яковлевою Д.В. як підстави для відводу судді Суворової О.В., не підтверджені належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо її неупередженості та об`єктивності. У зв`язку з чим, заява представника відповідача адвоката Яковлевої Д.В. про відвід судді Суворової О.В. у справі № 522/23809/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Яковлевої Діани Віталіївни про відвід судді Суворової Оксани Василівни від розгляду справи № 522/23809/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Павлик