1Справа № 335/6536/22 6/335/342/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Савченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107Б, подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» в особі представника адвоката Рудюк Вікторії Олександрівни до ОСОБА_1 про повернення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» заборгованість за договором позики № 24/05-22 від 24 травня 2022 року у розмірі 300 000 гривень 00 копійок, штраф у розмірі 60 000 гривень 00 копійок та судові витрати зі сплати судового збору розміром 5 400 гривень 00 копійок.
26.06.2024 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , яке мотивовано тим, що боржниця рішення суду не виконала. Було накладено арешт на рахунки боржниці в АТ КБ «ПриватБанк», АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ «СЕНС БАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «ІДЕЯ БАНК» (кошти на рахунках в цих банках відсутні). Всі інші банки, до яких направлялась постанова про арешт коштів, її не виконали через відсутність рахунків боржниці у цих банках. 23.05.2024 приватним виконавцем було здійснено виїзд на адресу проживання боржниці: АДРЕСА_1 . Двері відчинила боржниця ОСОБА_1 , якій було роз`яснено її обов`язок з`явитись до офісу виконавця в прийомні години для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, а також надання декларації про майно та доходи. Також їй було роз`яснено право запропонувати види майна й предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. 31.05.2024 здійснено виїзд на адресу боржника: АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив. 04.06.2024 боржниця з`явилась до офісу виконавця та подала пояснення з приводу невиконання рішення суду. З її слів, про рішення суду їй відомо, офіційного майна вона не має, рухомим та нерухомим майном не володіє. Окрім цього, вона зазначила, що зобов`язується оплачувати 2 000,00 грн. щомісячно та повідомляти у випадку офіційного працевлаштування чи зміни місця проживання. 10.06.2024 здійснено виїзд за адресою реєстрації боржниці: АДРЕСА_2 . Двері відчинила мати боржниці ОСОБА_2 . З її слів, її донька ОСОБА_1 в цій квартирі не проживає вже більше двадцяти років, її майна в квартирі немає. 18.06.2024 здійснено виїзд за адресою проживання боржниці: АДРЕСА_1 . Виконавцю не було надано доступ всередину квартири. Зі слів чоловіка боржниці ОСОБА_3 квартира належить йому особисто (придбана до шлюбу), майна дружини в квартирі немає, окрім одягу та предметів гігієни. Чоловік боржниці написав відповідне пояснення. Станом на 26.06.2024 жодних коштів в рамках виконавчого провадження № 74801156 стягнуто не було. Добровільно боржниця жодних платежів на виконання рішення суду не здійснює.
Просила обмежити боржницю у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.
Приватний виконавець Шавлукова З.А. подання підтримала, про що подала відповідну заяву.
В порядку частини 4 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) подання розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.
Вивчивши подання та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. перебуває виконавче провадження № 74801156 з примусового виконання виконавчого листа № 335/6536/22, виданого 16.03.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» заборгованості за договором позики № 25/05-22 від 24.05.2022 у розмірі 300 000,00 грн., штрафу у розмірі 60 000,00 грн., та судових витрат зі сплати судового збору розміром 5 400,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 3, 4, 2426 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) приватним виконавцем 18.04.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74801156 з примусового виконання виконавчого листа № 335/6536/22, виданого 16.03.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» заборгованості за договором позики № 25/05-22 від 24.05.2022 у розмірі 300 000,00 грн., штрафу у розмірі 60 000,00 грн., та судових витрат зі сплати судового збору розміром 5 400,00 грн., та зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Як випливає зі змісту подання, офіційного доходу боржниця не має з липня 2023 року.
Згідно з відповідями МВС України за боржницею транспортні засоби не зареєстровані.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржниця не має жодного нерухомого майна у власності.
На запит приватного виконавця Державною прикордонною службою надано відповідь про те, що відсутні дані щодо перетину боржницею державного кордону.
На рахунках боржниці грошові кошти відсутні.
З моменту відкриття виконавчого провадження жодних виплат заборгованості на виконання виконавчого документу боржницею не проведено.
Відтак заборгованість за виконавчим документом до теперішнього часу в повному обсязі не погашена, а боржниця ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо сплати суми боргу.
З метою забезпечення однакового та правильного застосування судами законодавства при розгляді справ про тимчасове обмеження прав громадян на виїзд України та надання роз`яснень щодо застосування законодавства під час розгляду справ зазначеної категорії Верховний Суд України в судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.01.2013 зазначив наступне.
Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 цього Закону боржник зобов`язаний:
1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;
5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Наведені обставини свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення та по своїй суті є такими, що ускладнюють примусове виконання щодо стягнення заборгованості.
Станом на момент подачі вказаного подання відсутні докази того, що боржником вчинялися будь-які дії щодо погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі. Також, відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду. Боржник також відповідних доказів державному виконавцеві не надавав.
Пунктом 19 частини третьої статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Таким чином, дії боржника, які відображаються, насамперед, у відсутності будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, у тому числі невжиття жодних заходів щодо виконання рішень, а також ігнорування вимог виконавчого документа та вимог державного виконавця, свідчать про факт ухилення від виконання зобов`язань.
Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Частиною першою статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Згідно з вимогами частини другої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Відповідно до частини третьої статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
При цьому, Законом України «Про виконавче провадження» врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.
Відтак, якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У своєму Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.
За таких підстав обмеження боржниці у праві виїзду за межі України є тією крайньою мірою, яка змусить останню виконати свої зобов`язання по виконанню судового рішення.
Іншого дієвого механізму змусити боржницю виконати рішення суду діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання рішення суду суд вважає обґрунтованим застосування до боржниці такої міри примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за межі України.
Обмеження боржниці в праві виїзду за кордон не свідчить про порушення положення статті 33 Конституції України, статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, оскільки боржник ухиляється від виконання судового рішення, що набрало законної сили.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтею 441 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа задовольнити.
Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобов`язань за виконавчим документом виконавчим листом № 335/6536/22, виданим 16 березня 2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» заборгованості за договором позики № 25/05-22 від 24.05.2022 у розмірі 300 000,00 грн., штрафу у розмірі 60 000,00 грн., та судових витрат зі сплати судового збору розміром 5 400,00 грн.
Роз`яснити боржниці, що суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржниці в порядку, визначеному ч.ч. 58 ст. 441 ЦПК України.
Ухвалу складено в повному обсязі 26 червня 2024 р.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова