ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 278/2603/19

провадження № 61-1009св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Микитюк О. Ю.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Позовна заява мотивована тим, що 07 липня 2008 року між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», укладений кредитний договір № ML-010/298/2008 про надання кредиту в сумі 35 931,00 доларів США з кінцевим строком повернення 07 липня 2023 року.

3. 07 липня 2008 року в забезпечення виконання за кредитним договором № ML-010/298/2008 укладено договір поруки № SR-010/298/2008, згідно якого ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання умов вищевказаного кредитного договору ОСОБА_1 .

4. 24 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги.

5. Товариство вказувало, що оскільки відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, щомісячно кредит не погашали, тому станом на 19 серпня 2019 року за кредитним договором №МL-001/298/2008 від 07 липня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 29 446,66 доларів США, що еквівалентно курсу Національного банку України станом на 03 вересня 2019 року 743 924,90 грн.

6. Враховуючи наведене ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило стягнути з відповідачів утворену заборгованість.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

7. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2020 року у складі судді Зубчук І. В. позов задоволено.

8. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 446,66 доларів США, що еквівалентно 743 924,90 грн.

9. Вирішено питання щодо судових витрат.

10. Враховуючи те, що відповідачі не виконували належним чином зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з останніх на користь товариства, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

12. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2020 року в частині стягнення заборгованості за кредитним із ОСОБА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

13. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 277, 20 доларів США, що еквівалентно 638 589,86 грн. В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

14. Скасовуючи рішення місцевого суду в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що стягненню на користь товариства підлягають грошові кошти у період з вересня 2016 року по 07 липня 2023 року, в іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку із пропуском строків позовної давності.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15. У січні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

17. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

18. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

19. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц, № 522/2201/15-ц, № 522/2110/15-ц, від 07 серпня 2019 року № 2004/1979/12, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 16 червня 2020 року372/266/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

20. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не дослідив умови договору купівлі-продажу кредитного портфеля, витяг із додатку № 1 до цього договору, не встановив, чи підписало ПАТ «ОТП Банк» з позивачем акт приймання-передачі кредитного портфеля в частині передання права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

21. Заявник вважає, що без дослідження вказаних обставин, апеляційний суд передчасно дійшов висновку про порушення прав товариства та наявність підстав для застосування строків позовної давності.

22. Також посилається на те, що апеляційний суд, здійснюючи розрахунок боргу, не врахував того, що позичальником було сплачено 6 484,34 доларів США.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23. 07 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-010/298/2008 про надання кредиту в сумі 35 931,00 доларів США на споживчі цілі з фіксованим відсотком 5,49 % річних + FIDR, із щомісячним погашенням заборгованості згідно з графіком та остаточним поверненням до 07 липня 2023 (а. с. 4-7).

24. Згідно з пунктом 1.5. частини N 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графі платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.

25. 07 липня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-010/298/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-010/298/2008, за яким остання виступила поручителем за виконання умов вищевказаного кредитного договору ОСОБА_1 (а. с.12).

26. 24 грудня 2010 року між ПАТ«ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги (а. с. 16-30).

27. Відповідно до пункту 1.9.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених пунктом 2.3.7 та статтею 3 цього договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати направлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

28. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк 18 вересня 2019 року направив ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 досудову вимогу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором № МL-001/298/2008 від 07 липня 2008 року. Таку ж вимогу було направлено ОСОБА_2 на адресу, вказану у договорі поруки: АДРЕСА_2 (а. с.13-14).

29. Зі змісту вимоги вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі пункту 1.9 кредитного договору вимагає дострокового виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рахунок банку наступні суми: залишок заборгованості за кредитом - 29 446,66 доларів США; пеня за прострочення - 2 016 526,81 грн (а. с. 13).

Позиція Верховного Суду

30. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

31. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

32. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

33. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

34. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

35. Подаючи касаційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що суд апеляційної інстанції передчасно застосував строк позовної давності, не оцінивши наявність у позивача права на стягнення грошових коштів, а також те, що апеляційний суд безпідставно вважав, що сума у розмірі 6 484,34 доларів США була ним сплачена в період, на який поширюється позовна давність й, відповідно, не була враховано під час обчислення розміру заборгованості.

36. Згідно із частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

37. Отже, з наведеного вбачається, що справа переглядається в касаційному порядку лише в межах доводів касаційної скарги.

Щодо правомірності застосування судом апеляційної інстанції строків позовної давності

38. Як було встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції й, відповідно, був позбавлений можливості подати відзив на позов.

39. Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилався на те, що товариство звернулось до суду із позовом 27 вересня 2019 року із вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 29 446,46 доларів США, що еквівалентно 743 924,90 грн.

40. Вказував, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не взяв до уваги пропуск позивачем позовної давності, на застосуванні якої він наполягає.

41. З урахуванням дати звернення товариства із вказаним позовом, вбачається, що платежі у період з 07 серпня 2008 року по 30 вересня 2016 року не входять у перелік платежів, можливих для стягнення (у зв`язку з пропуском позовної давності). Загальна сума тіла кредиту у період з 07 серпня 2008 року по 30 вересня 2016 року становить 10 651,80 доларів США.

42. Зазначав, що у межах строку позовної давності підлягає стягненню 25 279,20 доларів США.

43. Натомість позивач зазначав про суму заборгованості за кредитом у розмірі 29 446,66 доларів США (із 35 931 доларів США по договору), що у свою чергу свідчить про визнання товариством погашення ним 6 484,34 доларів США заборгованості.

44. Таким чином, посилався на те, що його борг за кредитом становить 18 794,84 доларів США (25 279,20 доларів США - 6 484,34 доларів США), що еквівалентно 474 823 грн.

45. Разом із тим, апеляційна скарга не містить доводів про відсутність у позивача права на стягнення кредитної заборгованості, як і не містить посилань на недійсність договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк».

46. Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

47. Отже, враховуючи вказану норму та вимоги апеляційної скарги, у суду апеляційної інстанції не було підстав виходити за межі доводів апеляційної скарги.

48. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на частину четверту статті 367 ЦПК України, яка передбачає, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції виходить за межі доводів апеляційної скарги, якщо встановить наявність обставин, зазначених у частині третій статті 376 ЦПК України, про які не зазначено в апеляційній скарзі.

49. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

50. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України).

51. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

52. Таким чином, суд апеляційної інстанції, виходячи з наявності заяви про застосування строків позовної давності, поданої відповідачем до суду апеляційної інстанції, часткового визнання ним обставин щодо наявності заборгованості, правомірно виходив з того, що до спірних правовідносин має застосовуватись строк позовної давності й, відповідно, сума заборгованості має обчислюватися з 30 вересня 2019 року.

53. Також колегія суддів відхиляє посилання заявника щодо наявності підстав для зменшення суми заборгованості на 6 484,34 доларів США.

54. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з цього приводу вказував, що визначений товариством розмір заборгованості є некоректним, проте в порушення частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України відповідач не надав відповідних доказів.

55. Отже, суд апеляційної інстанції правомірно виходив із того, що вказана сума не була сплачена у період з 30 вересня 2016 року і до моменту звернення товариства до суду.

56. Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що сума, стягнута на виконання оскаржуваного рішення місцевого суду, враховуватиметься державним виконавцем при стягненні суми заборгованості за кредитом, визначеної судом апеляційної інстанції.

57. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

58. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

59. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Постанову Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович