ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали і ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 01 жовтня 2024 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду (а.с. 1), в якій просив вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Заяву обґрунтовано тим, що позивач має намір звернутися із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки, згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 08.10.2024 (згідно інформації з сайту Судової влади) подав до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ Срахова група Оберіг про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №204/9883/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю Срахова група Оберіг про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За положеннями ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо того, що при подачі заяви про забезпечення позову, шляхом накладення заборони на відчуження автомобіля, позивачем не надано доказів щодо належності на праві власності ОСОБА_2 транспортного засобу марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 ; не надано оцінка вартості транспортного засобу, як і ціні позову, яка відповідала б співмірності заявленого заходу. Крім того, позивачем не зазначено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, що відповідач здійснює заходи по реалізації вказано вище автомобіля.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання можливого майбутнього рішення суду, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення вищевказаної заяви про забезпечення позову, яка подана до предявлення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками місцевого суду щодо їх оцінки; не свідчать про порушення судом першої інстанції положень процесуального закону.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін.

Колегія зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з іншою заявою про забезпечення його позову, за іншого обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова