ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року

м. Харків

справа № 613/2155/23

провадження № 22-ц/818/4048/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2024 року в складі судді Шалімова Д.В.,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, після уточнення якого просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року у розмірі 31 874.73 грн, інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 717,29 грн та три відсотки річних в розмірі 2 889.85 грн, що разом становить 19 607.13 грн за період часу з 01 січня 2021 року по 31 липня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони у справі з 18 листопада 2017 року до 26 грудня 2019 року перебували у шлюбі та мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, з індексацією суми, починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення ним повноліття. Зазначене рішення пред`явлено до примусового виконання. Починаючи з жовтня 2019 року і до липня 2023 відповідач аліменти сплачував не у повному обсязі, періодично ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2023 року складає 37 324,73 грн. Однак, ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року визнано дії заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо проведення розрахунку заборгованості за аліментами в частині неврахування здійснених відповідачем платежів за листопад, грудень 2019 року в сумі 5 450 грн. неправомірними та його зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням сплати відповідачем у листопаді, грудні 2019 року грошових коштів як аліментів на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 , у розмірі 5 450 грн. З урахуванням вказаної ухвали суду заборгованість відповідача з лютого 2020 року по 31 липня 2023 року складає 31 874, 73 грн. Неодноразові прохання позивача щодо сплати аліментів у повному обсязі та відповідач ігнорує, у зв`язку з чим її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому, враховуючи ці обставини, позивач змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідач матеріально забезпечений, має у власності легковий автомобіль, житловий будинок, знав про судове рішення про стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з його вини. Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини за період з березня 2020 року по 31 липня 2023 року дорівнює розміру заборгованості та складає 31 874, 73 коп. Також, позивачка заявляє вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення сплати аліментів за період часу з 01 січня 2021 року по 31 липня 2023 року , яка становить 16 717,28 грн та 3% річних у сумі 2 889,85 грн. Таким чином, станом на 31 липня 2023 року загальна сума вимог дорівнює 51 481,86 грн та складається з: неустойки (пені) 31 874,73 грн., інфляційних втрат 16 717,28 грн та суми нарахованих процентів (3% річних) 2 889,85 грн.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року у розмірі 31 874 гривни 73 копійки та судовий збір в дохід держави в розмірі 664 гривни 56 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись частково з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою. Просить рішення суду скасувати в частині відмови у застосуванні ст.625 ЦК України та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що аліменти є грошовим зобов`язанням, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин вимог ст.625 ЦК України.

В частині стягнення неустойки судове рішення не оскаржується та не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, з індексацією суми починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного рішення Богодухівським районним судом Харківської області 20 жовтня 2020 року видано виконавчий лист.

Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №71468709 від 06 квітня 2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 613/1401/19 виданого 20 жовтня 2020 року, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. з індексацією суми, починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 та 29 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 31 липня 2023 року складала 37 324,73 грн.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року, визнано дії заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна В.В. щодо проведення розрахунку заборгованості від 25 січня 2024 року за аліментами у виконавчому провадженні № 71468709 в частині неврахування здійснених платником аліментів платежів за листопад, грудень 2019 року в сумі 5 450 грн. неправомірними, зобов`язано заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна В.В. здійснити перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № 71468709 з урахуванням виписок АТ КБ «Приватбанк», якими підтверджується сплата ОСОБА_2 у листопаді, грудні 2019 року грошових коштів як аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 450 грн. Дана ухвала набрала законної сили.

Отже, з урахуванням ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року , заборгованість ОСОБА_2 по аліментам , станом на 31 липня 2023 року складає 31 874,73 грн.

Відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить лише 9 600 грн.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_2 визнав, що аліменти він не сплачував не тому, що не бажав цього робити, а тому, що не мав такої можливості. Просив, врахувати його матеріальний та сімейний стан, та зменшити розмір неустойки.

Розрахований розмір пені за весь час прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року, становить 168 055 грн, проте з урахуванням норм ч. 1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більше 100 відсотків заборгованості, яка станом на 31 липня 2023 року становила 31 874,73 грн, що стягнута судом.

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо не застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин вимог ст. 625 ЦК з огляду на наступне.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов`язання є грошовими.

Отже, грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини.

У ч. 1 ст. 10 СК Украаїни зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відносини, що виникли між сторонами є сімейними та регулюються виключно сімейним законодавством.

Таким чином, ст. 625 ЦК України відповідальність за прострочення грошового зобов`язання не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством, зокрема до сімейних правовідносин, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена ст. 196 СК України, а тому судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні зазначених вимог позивача.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині.

Підстави для перерозподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П.Пилипчук