справа № 361/9463/23
провадження № 2-з/361/86/24
УХВАЛА

25 червня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

24 червня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить суд вжити заходів забезпечення зазначеного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; та заборонити вчинення будь-яких будівельно-монтажних робіт на цій земельній ділянці, встановлення/монтаж конструкцій, зняття ґрунтового покриву, газону, зелених насаджень, дій зі знесення, демонтажу, знищення, пошкодження майна розташованого на цій земельній ділянці.

В обґрунтування заяви зазначав, що за позивач ОСОБА_2 подала до суду позов, у якому, зокрема, заявлено вимогу про поділ земельної ділянки площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , набутої сторонами в період їхнього перебування у шлюбі. Посилався на те, шо він не заперечує право власності позивача ОСОБА_2 на частку в розмірі на вказану земельну ділянку та погоджується з можливістю її поділу, шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на частку зі сплатою ним позивачу грошової компенсації ринкової вартості цієї частки даної земельної ділянки.

Наразі, судом не здійснено поділ майна подружжя, не визначено часток колишнього подружжя щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:048:0027, загальною площею 0,1202 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також не виділено частки земельної ділянки в натурі. Без будь-якого погодження з ним, у порушення ст. 369 ЦК України, ОСОБА_2 вчиняє дії щодо будівництва на території цієї земельної ділянки будинку, не отримавши його погодження, та без виділу належної їй частини земельної ділянки в натурі з метою заволодіння земельною ділянкою в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Дані дії позивача свідчать про свідоме самовільне заволодіння частиною земельної ділянки та вчинення дій, які направлені на забудову земельної ділянки задля унеможливлення її подальшого поділу в натурі між сторонами у справі. Таким чином, дії ОСОБА_2 є свідомим порушенням його прав як співвласника, який змушений буде вчиняти в подальшому дії щодо відновлення земельної ділянки та власних прав, а також у випадку поділу даної земельної ділянки шляхом припинення права власності ОСОБА_2 шляхом стягнення на її користь грошової компенсації, його майно буде пошкодженим, потребуватиме додаткових витрат для відновлення, які не будуть йому компенсовані. Оскільки ОСОБА_2 самостійно ініціювала поділ даної земельної ділянки, не заявляючи при цьому вимог щодо виділення її частини в натурі, наразі здійснює дії щодо самовільного розпорядження всією земельною ділянкою, враховуючи той факт, що він не в змозі впливати на дії та наміри ОСОБА_2 щодо спільного нерухомого майна, вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких будівельно-монтажних робіт на спірній земельній ділянці, зняття ґрунтового покриву, газону, зелених насаджень, дій зі знесення, демонтажу, знищення, пошкодження майна розташованого на спірній земельній ділянці є адекватними обґрунтованими, співмірними та необхідними в даних правовідносинах та підтверджуються дійсними обставинами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Право на подання заяви про забезпечення позову пов`язано з учасниками справи, а не лише із позивачем. Таким чином, із заявою про забезпечення позову право звернутися до суду має позивач, відповідач і третя особа, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, предметом якого є, зокрема, визнання спільним сумісним майном подружжя її та відповідача ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання за відповідачем ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цією заявою про забезпечення позову, посилається на те, що оскільки право власності на спірну вказану земельну ділянку зареєстроване за позивачем ОСОБА_2 та наразі вона вчиняє дії щодо будівництва на території цієї земельної ділянки будинку, не отримавши його погодження, що у подальшому може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів учасників справи та спрямованих проти їх несумлінних дій, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів відповідача ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності його вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просить застосувати ОСОБА_1 та предметом позову у справі, зокрема, поділ спільного майна сторін та заявлену позивачем вимогу в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем право власності на земельну ділянку площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи, слід дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення вказаного позову ОСОБА_2 із зазначеними вище позовними вимогами може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , враховуючи, що предметом позову є визнання спільним сумісним майном подружжя земельної ділянки площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та в порядку її поділу визнання права власності на неї за відповідачем ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі, суд вважає необхідним накласти арешт на вказане спірне нерухоме майно та заборонити вчинення будь-яких будівельно-монтажних робіт на даній земельній ділянці, встановлення/монтаж конструкцій, зняття ґрунтового покриву, газону, зелених насаджень, дій зі знесення, демонтажу, знищення, пошкодження майна, розташованого на цій земельній ділянці. Дане забезпечення зазначеного позову є тимчасовим заходом, прав власника ОСОБА_2 вказаного спірного нерухомого майна щодо володіння і користування цим майном не порушує, а лише тимчасово обмежує право щодо розпорядження цим спірним нерухомим майном.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 149 153, 182, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заборонити вчинення будь-яких будівельно-монтажних робіт, встановлення/монтаж конструкцій, зняття ґрунтового покриву, газону, зелених насаджень, дій зі знесення, демонтажу, знищення, пошкодження майна, розташованого на земельній ділянці площею 0,1202 га, кадастровий номер :01:048:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 25 червня 2027 року.

Суддя Дутчак І. М.