1Справа № 335/3175/24 2/335/1739/2024
УХВАЛА
22 березня 2024року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Трачук Наталії Іванівни, до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -
21.03.2024 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Трачук Н.І., звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.
Частина 4 ст. 175 ЦПК України передбачає, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з переліку додатку до позовної заяви, представником позивача зазначена квитанція, проте зазначена квитанція не додана до позовної заяви, про що канцелярією суду складено акт про відсутність вкладень від 21.03.2024 року.
Крім того, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
В порядку позовного характеру розглядаються справи майнового та немайнового характеру.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги майнового (визнання права власності) та немайнового характеру (встановлення факту).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:
1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;
2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;
3) докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Проте, позовна заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, та прохальна частина не містить вимог немайнового характеру.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 „Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; визначитися з колом позовних вимог, привести у відповідність до вимог ст. 318 ЦПК України позовну заяву в частині позовних вимог немайнового характеру; сплати судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно до ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру..
Відповідно до вимог пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, розмір судового збору за вимогу немайнового характеру складає 1211 грн. 20 коп.
Як передбачено ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Трачук Наталії Іванівни, до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Геєць