Справа № 489/4762/24
Номер провадження 2/489/1894/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 червня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Миколаївській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Миколаївській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 справу передано судді Костюченко Г.С.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей175,177 ЦПК України.

Згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, тощо.

Разом з цим, пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Так, предметом спірних правовідносин між сторонами, зазначеним у позовній заяві є трудовий спір. Позовні вимоги позивача складають вимоги про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі (за пред`явлення якої позивач звільнена від сплати судового збору на підставі відповідно до положень Закону України «Про судовий збір») та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, вимоги щодо визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (вимога немайнового характеру) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (вимога майнового характеру), та стягнення моральної шкоди (вимога майнового характеру) є відповідно такими, що підлягають оплаті судового збору.

Відповідно до частин третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру, подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на момент подачі позову 1 211,20 грн., а за позовну заяву майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1 211,20 грн. та не більше 15 140,00 грн.

Крім того, пунктом 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В порушення цих вимог, позивачем не вказано ціну позову, що унеможливлює визначення розміру судового збору за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру.

За таких обставин, позивач повинен був долучити квитанцію про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн., зазначити ціну позову та виходячи з цього, здійснити розрахунок судового збору за вимоги майнового характеру та надати суду документальне підтвердження його сплати.

Крім того, позивачем не надано на підтвердження своїх вимог, обґрунтованого детального розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За правилами статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вказані недоліки, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, враховуючи вказані недоліки, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: зазначити ціну позову, надати докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру та немайнового характеру та надати обґрунтований розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями175,177,185ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Миколаївській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Установити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Роз`яснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 27.06.2024.

Суддя Г.С.Костюченко