Провадження № 2/522/4871/24
Справа № 523/5480/24
26 червня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач 02.04.2024 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №300160839 від 13.10.2021 у розмірі 91 863,10 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір у формі електронного документу. Кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 21 500 грн. Наразі сума заборгованості складає 91 863,10 грн та складається з: 21 500 грн заборгованість по кредиту; 70 363,10 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту. Право вимоги до відповідача первісний кредитор передав ТОВ «Таліон Плюс», який в свою чергу відступив право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній в свою чергу відступив право вимоги до ОСОБА_1 позивачу. Позивач не здійснював нарахування заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2024 справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Справа 14.05.2024 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2024 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 24.06.2024.
У судове засідання 24.06.2024 учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Відповідач сповіщався шляхом розміщення оголошення, оскільки не має зареєстрованого місця проживання. У позові позивач просив здійснити розгляд справи за його відсутності.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 26 червня 2024 року.
Щодо поданого клопотання про витребування доказів, то суд не вбачає підстав для його задоволення, адже позивач зазначає у позові, що заявляє клопотання про витребування доказів у разі недостатності для суду наведених копії платіжних доручень. До позову долучено розрахунок заборгованості з якого вбачається оплата ОСОБА_1 12.11.2021 у розмірі 1 935 грн, тобто відповідна оплата відповідача визнає отримання кредитних коштів. Разом з тим, позивач вказує на необхідність витребування первинних документів бухгалтерського обліку, не зазначаючи конкретного необхідного документу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 13 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 було укладено договір кредитної лінії №300160839, згідно п.1.1 якого, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 21 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.29-34).
Згідно пункту 1.3. договору, сума кредиту 21 500 грн має бути повернута до 12.12.2021.
При чому, пунктом 1.7 Договору визначено, що кредитна лінія надається строк на 30 днів на дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12.12.2021.
Нарахування відсотків передбачено п.1.9 договору, які на період дії строку договору складають 1,98% від суми кредиту за кожен день користування коштами.
Пунктом 1.8 Договору кредитної лінії від 13.10.2021 передбачено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4X82C.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно п.2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с.70-76).
Додатковою угодою №9 від 28.11.2019 строк дії договору факторингу від 28.11.2018 було продовжено до 31.12.2020 (а.с.83), а додатковою угодою №26 від 31.12.2020 строк дії вищевказаного договору продовжено до 31.12.2021 (а.с.84-91), а додатковою угодою №27 від 31.12.2021 строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а.с.93).
05 серпня 2020 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно п.2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с.99-104).
Строк дії вказаного договору продовжувався додатковими угодами, остання з яких визначила строк 13.12.2024 (а.с.92, 97).
06 березня 2024 року між ТОВ «Юніт Капатіл» та ТОВ «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №06/03/24, згідно п.1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.110-116).
06.03.2024 між ТОВ «Юніт Капатіл» та ТОВ «Онлайн Фінанс» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.120).
Однак, реєстр прав вимоги до договору факторингу №06/03/24 до матеріалів справи не долучено.
При чому, в акті при йому-передачі від 06.03.2024 не зазначено перелік боржників право вимоги до яких було передано, зазначено лише що реєстрів 1451 на загальну суму 62 457 431,87 грн.
В Електронному кабінеті позивачем до документу з назвою скан-копія витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 06.03.2024 та акту прийому-передачі від 06.03.2024 долучено один і той самий акт прийому-передачі, який був роздрукований Суворовським районним судом м. Одеси, відповідно, двічі.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3ст. 656 ЦК України).
Як вказувалося вище, матеріали справи не містять доказів на підтвердження переходу прав вимоги до ТОВ «Юніт Капітал», адже відсутній реєстр прав вимоги, де б зазначалося про передачу прав вимоги до відповідача, крім того, відсутні докази здійснення оплат за усіма договорами факторингу.
Частинами 1 та 2 ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням принципу диспозитивності та волевиявлення позивача щодо розгляду справи за його відсутності, суд позбавлений можливості збирати докази за власної ініціативи, тому розглядає справу на підставі поданих позивачем доказів.
А, тому, суду не доведено перехід права вимоги відносно боржника ОСОБА_1 від TOB «ФК «Онлайн Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал».
Судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду наявності правонаступництва, з огляду на відсутність в матеріалах справи обов`язкового реєстру прав вимоги та доказів перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, що позбавляє суд правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал».
Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 26 червня 2024 року.
Суддя В.Я.Бондар