Провадження № 2/761/3151/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 04 серпня 2017 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1441, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подання цього позову до суду і до досягнення ними повноліття, у загальному розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, наявності різних поглядів на сімейне життя та через втрату почуття взаємної любові. Введення спільного побуту між сторонами припинено. Вимоги про стягнення аліментів позивач заяву обґрунтовує тим, що від шлюбу народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживають разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні на території Республіки Польща. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим та працездатним, а тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

Провадження у справі відкрито 02 жовтня 2023 року, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_2 в адресу суду надав відзив, в якому зазначив, що категорично проти розірвання шлюбу, оскільки з моменту відкриття провадження у справі дружина не дозволяє спілкуватись з дітьми. Повідомив про те, що ніколи не відмовлявся утримувати дітей і вважає за необхідне просити суд з урахуванням стану його здоров`я , здоров`я непрацездатних батьків в разі задоволення позову встановити тверду грошову суму коштів на утримання. За таких обставин просив надати строк для примирення з ОСОБА_1 в справі про розірвання шлюбу строк для примирення до закінчення воєнного стану в Україні та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 25000, 00 грн, починаючи з дня подання позову і до повноліття однієї з дитини.

У заяві представника позивача, поданої після отримання відзиву на позов вказано на невідповідність заяви по суті справи вимогам ст. 178 ЦПК України. Крім того зазначено, що позивач не змінила свого рішення розірвати шлюб укладений з відповідачем. Позов підтримує, примиритись з відповідачем не бажає. Також вказала, що перебуваючи в липні- серпні 2023 року ОСОБА_2 перебуваючи на території Республіки Польща, вчинив фізичне та психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_1 , внаслідок вказаних подій останній була надана медична допомога, а також за даним фактом було порушено кримінальне провадження.

Позивач, її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи. Разом з тим, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідач також в судове засідання не з`явився, 17.04.2024 р. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття до суду у зв`язку із перебуванням у відрядженні.

Разом з тим, з огляду на те, що відповідачем неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 04 серпня 2017 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1441, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка- « ОСОБА_1 ».

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження наявні в матеріалах справи).

Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільне господарство. та спільне господарство не ведеться.

Викладені позивачем ОСОБА_1 обставини не спростовуються ОСОБА_2 .

Проте, відповідач зазначає, що проти розірвання шлюбу, оскільки позивач після відкриття провадження у справі не надає можливості бачити спільних дітей і просить надати час на примирення до закінчення військового стану в Україні.

Так, за приписами ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З іншого боку за приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.ч 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Вирішуючи справу по суті в частині вимог про розірвання шлюбу, суд виходить з незмінної позиції ОСОБА_3 щодо необхідності розірвання шлюбу (позов подано 19.08.2023 р.), її переконанні у неможливості примирення з відповідачем, а також бере до уваги, що особисті немайнові відносини сторін - перебування у шлюбі, не пов`язані з правами і обов`язками батьків щодо дітей і не є предметом розгляду даної справи.

Крім того, суд бере до уваги, що станом на день розгляду справи, відповідачем не надано будь - яких доказів які свідчать про здійснення останнім дій задля відновлення стосунків з дружиною.

Таким чином, на глибоке переконання суду, твердження ОСОБА_2 щодо відсутності дозволу позивача бачитись з дітьми не може свідчити про бажання збереження родини, а тому приходить до висновку, про відсутність доказів того, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін і не вбачає необхідності для надання часу на їх примирення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені обставини та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них (позивача), примирення між сторонами є неможливе, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Разом з тим, дане питання не вирішується судом, оскільки справа розглядається за відсутністю ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Позивач вказує, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 , не приймає участі в їх утриманні.

В свою чергу відповідач вказує, що не відмовляється від утримання дітей та з урахуванням його стану здоров`я, доходів непрацездатних батьків, просить призначити розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 25 000,00 грн. до повноліття одного з дітей.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до вимог ст. 180 СК України.

За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Так, матеріали справи містять копію документу, який свідчить про встановлення відповідачу 3 групи інвалідності.

Разом з тим довідка до акту огляду медико-соціальної комісії свідчить про те, що група інвалідності ОСОБА_2 встановлена до 01.08.2023 р.

Також відповідачем долучено до відзиву доказу про наявність непрацездатної матері.

З іншого боку під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що матеріальний стан платника аліментів не дозволяє відповідачу сплачувати кошти на утримання дітей у розмірі, встановленому законодавством, зважаючи на суму в твердій грошовій сумі, яку ОСОБА_2 пропонує до стягнення в якості аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено ч. 2 ст. 181 СК України.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини встановлюється Законом України про Держаний бюджет на відповідний рік.

Так, ст. 7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий для дітей віком до 6 років - 2272 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2024 рік» - 2563 гривні.

За встановлених обставин, з огляду на вищенаведені норми матеріального права, зокрема, які передбачають право вибору отримання аліментів в частці доходу або твердій грошовій сумі того з батьків з ким проживає дитина, суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 і в частині стягнення з відповідача аліментів.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 113, 141-142, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 13, 81-82, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 04 серпня 2017 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1441 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання малолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подання цього позову до суду і до досягнення ними повноліття, у загальному розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 серпня 2023 року та до дня досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя