РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Кірносов О.О. до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 представник позивача, адвокат Кірносов О.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на пропуск строку з поважних причин.

Крім позивача, у померлого ОСОБА_3 є інший спадкоємець за законом, його син ОСОБА_2 , який на вказану спадщину не претендує.

Представник позивача зазначив, що в установлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 до нотаріальної контори не подав, оскільки не знав про право на частину квартири і земельну ділянку, які йому належали. Про ці обставини дізнався нещодавно і випадково.

Просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на пропуск строку з поважних причин.

Позивач та його представник в судове засідання на розгляд справи не з`явились, адвокат Кірносов О.О. подав до суду письмову заяву про можливість слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, просив суд слухати справу у його відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.04.2021, помер ОСОБА_3 , актовий запис № 196, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з частки квартири та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 06.05.1978, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином померлого ОСОБА_3 .

Як вбачається із копії приватизаційного платіжного доручення № 256 від 19.02.2001, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 064240, на підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 27.06.2006 № 4/15, ОСОБА_3 є власником земельної ділянкки площею 1000кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З письмових пояснень позивача вбачається, що своєчасно прийняти спадщину після смерті свого батька він не зміг, оскільки не знав про належність йому даного майна. Про ці обставини дізнався випадково.

Стосовно вимог про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини та його поновлення суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані позивачем в обґрунтування його права власності, та сприяти захисту такого права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом встановлено, що крім позивача, у померлого ОСОБА_3 є інший спадкоємець за законом, його син ОСОБА_2 , проте останній на спадщину не претендує, про що свідчить надана ним заява до суду.

Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачкою у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, позиції відповідача, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та наданню позивачу додаткового строку в три місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 89, 234, 256, 263-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ