Справа № 128/2592/23
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.

та заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировича,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировича, яку обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №65415741 з виконання виконавчого листа №0203/3126/2012, виданого 13.11.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості в розмірі 65834,6 доларів США та 39528,5 грн (АСВП №51184138); виконавчого листа № 128/5382/14-ц, виданого 28.09.2015 Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 8775665,59 грн та в рівних частинах витрати по оплаті судового збору, який загалом складає 3654,00 грн, по 1218 грн з кожного (АСВП №490884076); виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області у справі № 128/2296/13-ц від 22.04.2014, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 622136,19 грн (АСВП №41684530); виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області у справі № 128/406/14-ц від 03.06.2014, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 процентів за договором позики в сумі 148266,53 грн (АСВП №43708043); виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом у справі № 2-182/2011 від 01.12.2011, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 218498 доларів США 42 центи, що еквівалентно 1741934,95 грн (АСВП №43299190); постанови про стягнення виконавчого збору №51881962 від 23.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 142798,03 грн (АСВП №60942425). 08.06.2023 державним виконавцем проведено опис та арешт майна, яке належить боржнику, а саме: земельної ділянки площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106; земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108; земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107. Звітом суб`єкта оціночної діяльності ПП «Ажіо» від 13.06.2023 про експертну грошову оцінку земельних ділянок визначено ринкову вартість майна боржника станом на 09.06.2023, а саме: земельної ділянки площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106 два мільйони двісті шістдесят вісім тисяч шістсот гривень; земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108 два мільйони вісімсот сімдесят три тисячі вісімсот гривень; земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107 два мільйони вісімсот сімдесят три тисячі вісімсот гривень. 27.06.2023 боржнику направлено повідомлення про оцінку арештованого майна, яке отримано ним 29.06.2023. Матеріали справи не містять доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки. Оцінювач та державний виконавець не оглядали земельні ділянки за їх місцезнаходженням. Під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження державним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною. Крім того, зазначені порушення призвели до заниження ціни земельних ділянок, що в подальшому призведе до їхньої реалізації за заниженою ціною. Тому просить визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко С.В. по проведенню в межах зведеного виконавчого провадження №65415741 оцінки майна, а саме: земельної ділянки площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106; земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108; земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107; визнати недійсним звіт ПП «АЖІО» від 13.06.2023 про експертну грошову оцінку земельної ділянка площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106, земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108, земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.07.2023 прийнято до розгляду скаргу та призначено судовий розгляд; витребувано у відділі примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зведене виконавче провадження №65415741 відносно боржника ОСОБА_2 для огляду в судовому засіданні.

26.07.2023 від державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка С.В. надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця, який обґрунтований тим, що 03.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження 03.05.2023. 08.06.2023 державним виконавцем виїздом за адресою місця знаходження майна, в присутності представника АТ «Ощадбанк» та двох понятих, проведено опис та арешт вищевказаних земельних ділянок, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника ЗВП №65415741 від 08.06.2023, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження 08.06.2023. Зі змісту постанови про опис та арешт майна боржника ЗВП №65415741 від 08.06.2023 убачається, що даний документ винесений у відповідності до вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а твердження скаржника щодо непроведення державним виконавцем огляду описаного та арештованого майна боржника не відповідають дійсності. Вказана постанова отримана боржником особисто 14.06.2023. Станом на 19.07.2023 у Відділі відсутня інформація щодо оскарження боржником постанови про опис та арешт майна боржника ЗВП №65415741 від 08.06.2023. З метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника 09.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою суб`єктом оціночної діяльності призначено ПП «АЖІО». Копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження 09.06.2023. Звітом суб`єкта оціночної діяльності ПП «АЖІО» від 13.06.2023 про експертну грошову оцінку земельних ділянок визначено ринкову вартість майна боржника станом на 09.06.2023. 27.06.2023 на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результати визначення вартості майна боржника. Державний виконавець не являється суб`єктом оціночної діяльності, не має спеціальних знань, досвіду та фаху із питань проведення оцінки об`єктів нерухомого майна, не проводив оцінку арештованого майна, тому не має змоги з об`єктивних причин надати обґрунтування відповідності всім встановленим вимогам законодавства звіту про оцінку, який є предметом розгляду у суді. Визначена звітом вартість майна є лише початковою та може бути збільшеною учасниками торгів в процесі її реалізації, шляхом збільшення цінової пропозиції. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Вважає, що дії головного державного виконавця примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка С.В. при виконанні зведеного виконавчого провадження №65415741 вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах наданих повноважень, що є підставою для відмови в задоволенні даної скарги.

01.08.2023 від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»надійшла відповідь на відзив державного виконавця, яка обґрунтована тим, що відзив на скаргу є необґрунтованим, не відображає фактичні обставини справи, невірно встановлює юридичну суть і характер спірних правовідносин. У відзиві державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги АТ «Ощадбанк», а також зазначає, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності спеціаліста оцінщика по визначенню питання і не є актом державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в суді, і тому дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц викладено висновок про те, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду, тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Просить задовольнити скаргу ОСОБА_2 щодо визнання недійсним та скасування звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, визначених в ході зведеного виконавчого провадження.

01.08.2023 від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»надійшла відповідь на відзив державного виконавця, яка обґрунтована тим, що відзив на скаргу є необґрунтованим, не відображає фактичні обставини справи, невірно встановлює юридичну суть і характер спірних правовідносин. У відзиві державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги АТ «Ощадбанк», а також зазначає, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності спеціаліста оцінщика по визначенню питання і не є актом державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в суді, і тому дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц викладено висновок про те, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду, тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Просить задовольнити скаргу АТ «Ощадбанк» щодо визнання недійсним та скасування звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, визначених в ході зведеного виконавчого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Вінницького районного суду Вінницької області щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справи №161/24 від 04.04.2024 головуючий суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у цивільній справі № 128/2592/23 замінена на головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області Карпінську Ю.Ф., якій передано матеріали скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировича (справа № 128/2592/23).

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 08.04.2024 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировичата повторно призначено судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 13.05.2024 заінтересована особа ОСОБА_1 просив у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання 13.05.2024 не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду скарги.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко С.В. попередньо подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника Відділу, скаргу не визнають, вважають її необґрунтованою та безпідставною.

Представник АТ «Ощадбанк» Лобанов О.О. попередньо подав до суду заяву, у якій просить провести судовий розгляд справи без його участі, заяву ОСОБА_2 підтримують у повному обсязі.

В матеріалах даної скарги наявна письмова заява представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у якій просять розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши думку заінтересованої особи, оглянувши матеріали скарги, суд дійшов такого висновку.

Зі скарги ОСОБА_2 установлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №65415741 з виконання виконавчого листа №0203/3126/2012, виданого 13.11.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості в розмірі 65834,6 доларів США та 39528,5 грн (АСВП №51184138); виконавчого листа № 128/5382/14-ц, виданого 28.09.2015 Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 8775665,59 грн та в рівних частинах витрати по оплаті судового збору, який загалом складає 3654,00 грн, по 1218 грн з кожного (АСВП №490884076; виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області у справі № 128/2296/13-ц від 22.04.2014, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 622136,19 грн. (АСВП №41684530); виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області у справі № 128/406/14-ц від 03.06.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 процентів за договором позики в сумі 148266,53 грн (АСВП №43708043); виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом у справі № 2-182/2011 від 01.12.2011, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 218498 доларів США 42 центи, що еквівалентно 1741934,95 грн (АСВП №43299190); постанови про стягнення виконавчого збору №51881962 від 23.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 142798,03 грн (АСВП №60942425). 08.06.2023 державним виконавцем проведено опис та арешт майна, яке належить боржнику, а саме: земельної ділянки площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106; земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108; земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107.

Згідно з копією постанови про опис та арешт майна боржника від 08.06.2023, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойком Сергієм Володимировичем, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №65415741, в присутності представника АТ «Ощадбанк» та двох понятих, описано та накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З відзиву на скаргу на дії державного виконавця установлено, що з метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника 09.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою суб`єктом оціночної діяльності призначено ПП «АЖІО».

Згідно з копією повідомлення від 27.06.2023 №7773/4.1-22/8, яке отримано ОСОБА_2 29.06.2023, звітом суб`єкта оціночної діяльності ПП «АЖІО» від 13.06.2023 про експертну грошову оцінку земельних ділянок визначено ринкову вартість майна боржника станом на 09.06.2023, а саме: земельної ділянки площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106 два мільйони двісті шістдесят вісім тисяч шістсот гривень; земельної ділянки площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108 два мільйони вісімсот сімдесят три тисячі вісімсот гривень; земельної ділянки площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107 два мільйони вісімсот сімдесят три тисячі вісімсот гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У частинах першій-третій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника . Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна . Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Згідно із ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Пунктами 50-55 Національного стандарту №1 визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Згідно з п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом з цим, відповідно до п. 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Верховний Суд у постанові від 08.01.2024 (справа № 2-3894/09) зазначив, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Ураховуючи викладене, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 (справа № 914/881/17) та у постанові Верховного Суду від 08.01.2024 (справа № 2-3894/09).

Враховуючи викладене, дії державного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням частин першої-третьої, п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Варто зауважити, що суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець ніяк не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Крім того, у разі незгоди із результатами оцінки майна заявник ОСОБА_2 мав право звернутися з клопотанням про визначення рецензування звіту про оцінку майна, однак із такими вимогами у спосіб, визначений законом не звертався.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Станом на дату розгляду скарги судом звіт про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 13.06.2023 вже втратив свою актуальність.

Наведені ОСОБА_2 доводи скарги зводяться лише до непогодження зі змістом звіту ПП «АЖІО» про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 13.06.2023 та жодним чином не свідчать про те, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировичане відповідали положенням Закону.

При цьому, ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами, що вартість земельних ділянок є заниженою порівняно з ринковою, а наведенні скаржником доводи є лише припущенням про ймовірну невідповідність оцінки та не можуть братися судом до уваги.

Враховуючи, що не знайшов свого підтвердження факт неправомірності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировичапід час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження, суд доходить висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 449-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА