Провадження № 2/643/947/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук Сергій Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 9881, здійсненого 04.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення грошових коштів в сумі 124 524,41 грн. зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», таким, що не підлягає виконанню; стягнути судові витрати з відповідача на її користь. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.03.2018 постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Чорного А.В. відкрито виконавче провадження № 558997794 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 9881, виданого 04.10.2017 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 124 524,41 грн. Оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, а тому не підлягає виконанню. Крім того, позивач окрім того, що не погоджується з сумою вказаної заборгованості від відповідача не отримувала ніяких вимог з розрахунками про необхідність сплати такої заборгованості. Також, у відповідача відсутні докази того що, звертаючись до нотаріусу з заявою про вчинення виконавчого напису, подав документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Ухвалою суду від 07.12.2023 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу ухвалено слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволені позову ОСОБА_1 просили відмовити, посилаючись на наступне. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 07.04.2008 року уклали кредитний договір № DN81AR17670118. Згідно з договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав позивачу кредит у розмірі 67850, 25 грн. на термін до 05.04.2013, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 07.09.2012 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № DN81AR17670118, згідно з якою дату остаточного погашення кредиту сторонами погоджено до 07.09.2017, та ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання здійснювати погашення кредиту згідно з Графіком погашення, який викладено в новій редакції та погоджено підписами сторін. Грошові зобов`язання за кредитним договором позичальник належним чином не виконувала, порушив строки виконання зобов`язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, а тому, банк як кредитодавець набув право стягнути заборгованість в позасудовому порядку. 04.10.2017р. приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №9881, яким запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DN81AR17670118. Як вбачається з додатків до позовної заяви, жодних контррозрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним кредитним договором № DN81AR17670118 станом на день вчинення виконавчого напису не надається. Тобто, позивач належними доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі, й відповідне вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Банком на ім`я боржника за адресою, яка зазначена в кредитному договорі було направлено письмову вимогу про усунення порушень (вимога та оригінали доказів направлення були надані приватному нотаріусу в додатках до заяви про вчинення виконавчого напису). Вимога про усунення порушення боржником виконана не була. Відповідач не повинен був надавати нотаріусу докази отримання вимоги про усунення порушень Позивачем, а зобов`язаний надати докази направлення вказаної вимоги Боржнику відповідно пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку. Відповідно ст.88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Дата остаточного погашення заборгованості по кредитному договору згідно з укладеною між сторонами Додаткової угоди №1 від 07.09.2012 встановлена 07.09.2017. Письмова вимога про усунення порушення боржником виконана не була. Виконавчий напис №9881, вчинений 04.10.2017 в строк визначений ст.88 Закону України Про нотаріат - дня виникнення вимоги не минуло більше 3 років. На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису - 04.10.2017 п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 не обмежував право кредитора на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, отже, на момент вчинення виконавчого напису жодних змін до Постанови КМУ №662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів про втрату її чинності внесено не було. Згідно з Постановою №2 від 31.01.1992 року Пленуму Верховного Суду України підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір. Факти які підтверджують відсутності боргу, або невідповідність суми боргу у позові відсутні. Виконавчий напис був вчинений з дотриманням ст.ст.87,88 Закону України Про нотаріат та п.3.1., 3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, приходимо до висновку, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було. Крім того, відповідач наполягає на тому, що заявлені витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 15 000 грн. відповідно до положень ст.137 ЦПК України не є співмірними зі складністю справи та є явно завищеними з огляду на наступне. При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При цьому, розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспівмірним, тобто явно завищеним. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат. Крім того, справа з вимогами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не відноситься до справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, судова практика за спорами про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню є сталою та достатня для застосування. Складання позовної заяви з додатками, складання клопотання та підготовка адвокатських запитів для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності, не потребує значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тобто не займає багато часу на виготовлення, враховуючи досить поширену адвокатську практику з супроводу даних спорів.

Від третіх осіб Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., Державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. пояснення щодо позову до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.10.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., вчинений виконавчий напис № 9881 щодо стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», , невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № DN81AR17670118 від 07.04.2008 та Розрахунку заборгованості за договором станом на 25.07.2017, грошових коштів у сумі 124 524,41 грн.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 289 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до п. 284 цієї Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.

У разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.99 року № 1172).

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» передбачено, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34,36,87,88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для вчинення виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було виконано вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису та надані всі необхідні документи для його вчинення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Така ж правова позиція закріплена в п.10 Узагальнення судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року, де зазначено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Натомість, спірність розміру заборгованості полягає в тому, що позивач може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, що позивачем здійснено не було та саме це доводить безспірність вимог відповідача, зазначених у виконавчому напису нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду про наявність оскарження розміру заборгованості ані на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, ані на момент розгляду даної справи в суді.

Отже, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року за реєстровим № 9881, Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. діяв в межах Закону України «Про нотаріат», спірності розміру заборгованості судом не встановлено, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук Сергій Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Харченко А.М.