КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/1969/24
У Х В А Л А

13 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження та розглянувши клопотання уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» Караченцева Артема Юрійовича про відстрочення від сплати судового збору за апеляційною скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» Караченцева Артема Юрійовича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року у складі судді Цукурова В.П.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» Караченцев А.Ю. 11 квітня 2024 року через засоби поштового зв`язку звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Так в апеляційній скарзі скаржник просив про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано тим, що на підставі рішення Правління НБУ від 07 березня 2023 року №90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01 березня 2023 року №276 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації та делеговано усі повноваження ліквідатора АТ «БАНК ФОРВАРД» - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказано, за змістом, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законом розмірі. У зв`язку з чим просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, вважаю, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 0940/2276/18 (постанова від 14 січня 2021 року) сформулювала такий висновок. Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої наведеної статті Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Разом з цим, Велика Палата констатувала, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Закон України "Про судовий збір" визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії", "Креуз проти Польщі", сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Отже, як уже зазначалося умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Сторона відповідача заявляючи клопотання про відстрочення судового збору посилається на неплатоспроможність, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законом розмірі.

Так, порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI .

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, при зверненні до суду з даним позовом, сума судового збору, яка підлягала сплаті складала 1 211 грн 20 коп.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду, становитиме 1 816 грн 80 коп (1 211,20 х 150%).

Отже, враховуючи наведене, практику рішень ЄСПЛ щодо обов`язку учасника справи здійснити сплату судового збору у визначеному законом розмірі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі 1 816 грн 80 коп не є надмірним фінансовим тягарем для заявника, а наведені в клопотанні доводи не є достатніми для відстрочення або розстрочення визначеного судового збору.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 25 листопада 2022 року справа (№ 703/2554/20).

Враховуючи положення п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», скаржнику необхідно здійснити сплату судового збору в розмірі 1 816 грн 80 коп на наступний розрахунковий рахунок:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Питання поновлення строку буде вирішено після усунення недоліків апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга не відповідають вимогам ст. 357 ЦПК України та ч. 3 ст. 357 ЦПК України, її слід залишити без руху.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені клопотання уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» Караченцева Артема Юрійовича про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» Караченцева Артема Юрійовича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити скаржнику право протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки.

У випадку невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною й підлягатиме поверненню.

Суддя: