Справа № 199/2556/24
(2/199/1763/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Буточкіній М.К.

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначила, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2015 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори належить право власності на 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , та 1/5 частки вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 29 липня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А. Інша 2/5 частина вищезазначеного домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.1968 року, виданого відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району, згідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів трудящих від 27.12.1967 р. за №2017, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №231 за реєстровим №106, належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті жодний правонаступник із заявою про прийняття спадщини не звертався та спадкова справа після смерті гр. ОСОБА_4 не заводилась. Позивач зазначає, що для впорядкування правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння у зв`язку з руйнуванням 2/5 часток домоволодіння, позивач намагалася знайти родичів померлого ОСОБА_4 , але безуспішно. В зв`язку з тим, що фактично безхазяйне майно зруйноване, визнання його відумерлою спадщиною неможливе. Але так , як домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, то відповідачем позивачка визначила вказала Територіальну громаду в особі Дніпровської міської ради.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд припинити право власності за ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.1968 року, виданого відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району, згідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів трудящих від 27.12.1967 р. за №2017, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №231 за реєстровим №106.

Ухвалою від 05.04.2024 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

15 травня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з його знищенням заявник, крім документа, що підтверджує його особу і реєстраційного номеру облікової картки платника податку, подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та підтверджує факт його знищення. При цьому документи, що підтверджують виникнення перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, не подаються. До позовної заяви позивачем не надані документи , що підтверджують факт його звернення до органів державної реєстрації. Також згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів трудящих від 27.12.1967 р. за №2017 було визнано право власності за гр. ОСОБА_4 на 2/3 частини домоволодіння, яке розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 . Також до позову не додані докази у підтвердження проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою, відсутні докази щодо відсутності спадкоємців.

17 червня 2024 року від представника третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника їх відділу.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року постановлено витребувати з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори відомості про те, чи відкривалась спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 і хто прийняв спадщину.

26.08.2024 р. від особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори надійшов лист у якому зазначено, що архівні справи за період з 1954 р. по 2007 р. передано на зберігання до Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області.

Ухвалою від 01.10.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

28.11.2024 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься лист в якому просить розглянути справу без участі представника їх відділу та винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97, Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано за: ОСОБА_3 - на 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , та 1/5 частки вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 29 липня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А.(а.с.5, 29,30). Інша 2/5 частина вищезазначеного домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.1968 року, виданого відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району, згідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів трудящих від 27.12.1967 р. за №2017, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №231 за реєстровим №106, належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Вважаючи належним відповідачем Територіальну громаду в особі Дніпровської міської ради позивач посилалася на те, що власник 2/5 частини зазначеного житлового будинку ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а жодних спадкоємців в нього не було. Проте згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів трудящих від 27.12.1967 р. за №2017 було визнано право власності за гр. ОСОБА_4 на 2/3 частини домоволодіння, яке розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

10.06.2020 під час розгляду справи по суті представником позивача заявлялося клопотання про витребування від Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копії актового запису про смерть ОСОБА_5 , яке було залишено судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки таке клопотання без поважних причин не було заявлене в підготовчому провадженні (а.с.10, 26)

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Богун

28.11.2024