Справа № 274/300/24 Провадження № 2/0274/512/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
05.04.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
пророзірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3 , зареєстрований 21.09.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 509.
Позов обґрунтований тим, що приблизно через десять років після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 зрозуміла, що в неї з ОСОБА_3 різні характери та погляди на життя, немає взаєморозуміння, в них стали виникати конфліктні ситуації, які призвели до того, що вона втратила до ОСОБА_3 почуття любові та поваги, чотири роки вони фактично проживають окремо, подружні та будь-які інші відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, їхня сім`я розпалася, існує формально і подальше її збереження є недоцільним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З березня 2023 р. вона проживає в Ізраїлі, миритися з ОСОБА_3 не бажає.
ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що прожив у шлюбі з ОСОБА_1 більше двадцяти років, бажає зберегти сім`ю, двоє з трьох їхніх синів проти розірвання шлюбу.
З метою з`ясування думки ОСОБА_4 щодо надання строку для примирення з ОСОБА_3 у судовому засіданні 18.03.2024 р. оголошувалася перерва до 12:00 05.04.2024 р.
05.04.2024 р. ОСОБА_3 подав письмове клопотання від 04.04.2024 р., у якому просить надати строк для примирення шість місяців, та зупинити провадження у справі, посилаючись на те, що так як ОСОБА_1 знаходиться в Ізраїлі, то він може поїхати до неї та спробувати сприяти збереженню сім`ї.
Представник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки під час спілкування з ОСОБА_4 остання повідомила, що вона мала одну розмову з ОСОБА_3 , проте своєї думки не змінила, проти надання строку для примирення заперечує та наполягає на розірванні шлюбу.
ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно мав лише одну розмову з ОСОБА_4 , та додатково пояснив, що ОСОБА_4 просила йому більше не телефонувати, окрім як з питань, які стосуються їхніх синів.
Судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання строку для примирення з тих підстав, що справа надійшла до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 11.01.2024 р., ОСОБА_3 мав достатньо часу для того, щоб примиритися з ОСОБА_4 , йому було надано можливість з`ясувати думку ОСОБА_5 щодо примирення, для чого у судовому засіданні 18.03.2024 р. оголошувалася перерва, проте після цього ситуація не змінилася, ОСОБА_4 заперечує проти надання строку для примирення та наполягає на розірванні шлюбу, спілкуватися з ОСОБА_3 , окрім як з питань, які стосуються їхніх синів, не бажає.
Додатково Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 не було подано будь-яких доказів на підтвердження того, що він має законну можливість залишити територію України та поїхати до Ізраїлю під час введення в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України воєнного стану, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 21.09.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 509, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 21.09.2002 р. (а. с. 6), вони є батьками дитини ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.06.2009 р. (а. с. 11).
ОСОБА_1 з березня 2023 р. проживає в Ізраїлі, що ОСОБА_3 визнається.
Дитина ОСОБА_7 , проживає разом з ОСОБА_1 в Ізраїлі, що ОСОБА_3 також визнається.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають ще двох повнолітніх синів, що ними визнається.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3 , заперечення ОСОБА_1 проти надання строку для примирення з ОСОБА_3 , підтримання ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу та наполягання на його задоволенні свідчать про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам ОСОБА_1 , що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на її вільній згоді.
Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , зареєстрований 21.09.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 509, розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 10.04.2024 р.