ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/803/24

Головуючий у першій інстанції Карпусь І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/924/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2024 року (місце ухвалення м. Ніжин) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Павленко В.М. звернувся до суду з позовом до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення часток у спільній сумісній власності. В обгрунтування позову посилались на те, що 24.12.2009 на ім`я ОСОБА_3 було видано 2 державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,3643 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 .

У додатках до вказаних державних актів співвласниками обох земельних ділянок зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без визначення часток кожного у спільній сумісній власності на земельну ділянку.

30.03.2023 ОСОБА_5 , мати позивачів, померла. Спадщину після померлої прийняли її діти позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заяву про відмову від прийняття спадщини подала матір спадкодавця ОСОБА_3 .

26.01.2024 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу винесено постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам, у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні (земельних ділянках) не визначена. У зв`язку з відмовою вчинити нотаріальні дії по видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не виділені частки спадкодавця у спільному сумісному майні, позивачі змушені звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять:

визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:003:0083, розташовану в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) становила 1/3;

визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,3643 га, кадастровий номер :01:003:0084, розташовану в АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства становила 1/3;

визначити, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:003:0083, розташовану в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) становить по 1/3 за кожною;

визначити, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,3643 га, кадастровий номер :01:003:0084, розташовану в АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства становить по 1/3 за кожною.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення часток у спільній сумісній власності без визнання права власності відмовлено повністю.

В обґрунтування рішення суд послався на те, що позов заявлений до неналежного відповідача та визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належними відсутні. Судом встановлено, що оскільки земельні ділянки перебували у приватній спільній сумісній власності трьох осіб, після смерті однієї з яких спадщина прийнята її спадкоємцями, будь-яких прав у органу місцевого самоврядування за місцем знаходження даних земельних ділянок не виникло, і позовні вимоги спадкоємців одного із співвласників земельних ділянок про визначення частки спадкодавця у праві власності прав та інтересів Талалаївської сільської ради Чернігівської області, яка визначена позивачами відповідачем, не зачіпають. Крім того, зазначив, що у цій справі належними відповідачами за вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки частки померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Павленко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2024 та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права.

У скарзі апелянти посилаються на те, що вони є єдиними спадкоємцями після померлої ОСОБА_5 , від спадщини якої відмовились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , таким чином, спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті спадкодавця є позивачі будучи рідними братами, що підтверджується також матеріалами спадкової справи.

Посилаючись на пп. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та абз.2 п.24 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, згідно яких за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, за твердженням апелянтів, є правильними дії позивачів, що вимоги заявлені саме до належного відповідача - Талалаївської сільськолї ради Ніжинського району.

В обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення зазначають, що висновок місцевого суду про те, що нібито третіми особами самостійні позовні вимоги про визначення їх часток у праві спільної сумісної власності не заявлено є помилковим, оскільки судом не взято до уваги положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За доводами апеляційної скарги, слід було враховувати презумпцію рівності часток, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спадкову земельну ділянку є рівною і становить по 1/3 частці кожному. При цьому місцевим судом не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшення або зменшення часток співвласників спірних земельних ділянок.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 107, 108, 121, 122, 123, 124), представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Павленко В.М. було заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було судом задоволено, та роз`яснено заявнику про те, що ризики технічної неможливості участі у відеконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, проте заявник у визначений судом час для розгляду справи на зв`язок не вийшов, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с. 125, 126).

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 996310, виданого на ім`я ОСОБА_3 та додатку до нього, земельна ділянка площею 0,3643 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0084, є об`єктом спільної сумісної власності трьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 7-8).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 996309, виданого на ім`я ОСОБА_3 та додатку до нього, земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:003:0083, є об`єктом спільної сумісної власності трьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 9-10).

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).

Матеріали справи містять копію спадкової справи № 28/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з якої вбачається, що спадщину після померлої прийняли її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Мати померлої - ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини (а.с. 36-49).

З постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В. від 26.01.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 на частку у праві власності на спірні земельні ділянки з підстав невизначення частки померлого у спільному майні, що є об`єктом спадкування (а.с. 49).

Відмовляючи у задоволенні позову суд прийшов до висновку про те, що позов заявлений до неналежного відповідача та визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним відсутні. Судом встановлено, що оскільки земельні ділянки перебували у приватній спільній сумісній власності трьох осіб, після смерті однієї з яких спадщина прийнята її спадкоємцями, будь-яких прав у органу місцевого самоврядування за місцем знаходження даних земельних ділянок не виникло, і позовні вимоги спадкоємців одного із співвласників земельних ділянок про визначення частки спадкодавця у праві власності прав та інтересів Талалаївської сільської ради Чернігівської області, яка визначена позивачами відповідачем, не зачіпають. Крім того, зазначив, що у цій справі належними відповідачами за вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки частки померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 5 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі" суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу ст. 51 ЦПК України слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивачі звернулися із позовом до неналежного відповідача, а клопотання про заміну відповідача, чи залучення до участі співвідповідачів не заявляли.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Не можуть бути підставою для скасування правильного рішення суду першої інстанції доводи, що позивачі є єдиними спадкоємцями після померлої ОСОБА_5 , від спадщини якої відмовились ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 спадщину не приймала, оскільки право власності щодо решти часток земельної ділянки мають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як і посилання на пп. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та абз.2 п.24 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, згідно яких за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З врахуванням викладеного, посилання щодо правильних дії позивачів, що вимоги заявлені саме до належного відповідача - Талалаївської сільськолї ради Ніжинського району, є необґрунтованими, як не спростовують правильних висновків і доводи, що висновок місцевого суду про те, що нібито третіми особами самостійні позовні вимоги про визначення їх часток у праві спільної сумісної власності не заявлено є помилковим, оскільки судом не взято до уваги положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними, а частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, оскільки такі доводи є необгрунтованими.

Крім того, безпідставними є посилання, що суду першої інстанції слід було враховувати презумпцію рівності часток, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спадкову земельну ділянку є рівною і становить по 1/3 частці кожному, та що не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшення або зменшення часток співвласників спірних земельних ділянок.

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався за відсутності належних співвідповідачів.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2024.

Головуючий Судді: