Справа №676/6582/23
Номер провадження 2/676/430/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Михайловської І.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Підлісного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди здоров`ю, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 вересня 2019 р. близько 08 год. 29 хв. в м. Кам`янці-Подільському ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Opel модель Astra д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись із швидкістю близько 35 км/год по пр. Грушевського зі сторони м. Хмельницького в напрямку м. Чернівці, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», який розташований перед перехрестям із круговим рухом вулиць Північна та пр. Грушевського, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, діючи недбало та необережно, не врахував дорожню обстановку, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, в момент виникнення небезпечної ситуації, не вжив заходів для попередження пригоди або зменшення тяжкості її наслідків, здійснив зіткнення із потерпілою ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину пр. Грушевського, керуючи велосипедом марки «Exclusiv» по вищевказаному нерегульованому пішохідному переході справа на ліво по відношенню до руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 1-го поперекового хребця в передньому відділі першого ступеня, переднього вивиху 12-го ребра справа, які по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього стіпеня тяжкості та тілесні ушкодження у вигляді травматичних відламів 3 та 4 зубів на верхній щелепі зліва могли утворитись як від дії тупих твердих преметів так і при накушуванні нижньою щелепою до верхньої, що підтверджується висновком експерта № 367 від 24.10.2019 р.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року встановлено, що вказані порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Opel» модель «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у виді спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В зв`язку з ушкодженнями здоров`я ОСОБА_2 була нарахована страхова виплата та платіжною інструкцією № 25963 від 03.08.2022 р. ОСОБА_2 виплачена страхова виплата в розмірі 154 000 грн. Претензій щодо виплаченої страхової виплати позивачка немає. Разом з тим, внаслідок зазначеної ДТП позивачці була заподіяна шкода здоров`ю у вигляді травматичних відламів 3 та 4 зубів на верхній щелепі зліва могли утворитись як від дії тупих твердих преметів так і при накушуванні нижньою щелепою до верхньої.Позивачці була надана допомога по відновленню коронкових частин зубів і відновлення жувальної функції, вартість робіт склала 13 000 грн. Зазначені збитки не були відшкодовані страховою, так як лікування пройшла після страхової виплати. Вартість робіт по відновленню зубів ще в межах суми страхового відшкодування передбаченого страховим полісом відповідача. Вважає, що страхова компанія зобов`язана їй оплатити зазначені збитки.

Просить стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 13 000,00 грн. матеріального збитку заподіяного здоров`ю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 142 300,00 грн. моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 7200 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.09.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.01.2024 р. витребувано у ПрАТ «Української пожежно-страхової компанії» матеріали страхової справи про відшкодування шкоди ОСОБА_2 згідно страхового акту №ОЦ/017/000/20/0095 від 03.08.2022 р.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.04.2024 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В суді представник позивача адвокат Мішалова М.І. позов підтримала, просить задовольнити.

В суді представник відповідача адвокат Підлісний О.В. позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, подав відзив на позов. Заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що між страховою компанією та позивачкою підписана угода відповідно до якої погоджені суми страхової виплати і потерпіла підтвердила, що претензій до страхової компанії не має і не матиме в майбутньому. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відстуності представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 27 вересня 2019 р. о 8 год. 29 хв. в м. Кам`янці-Подільському, керуючи автомобілем марки «Opel» модель «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю близько 35 км/год. по пр. Грушевського зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Чернівці, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», який розташований перед перехрестям із круговим рухом вулиць Північна та пр. Грушевського, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.п.б) п.2.3, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п.д) п.2.3, згідно якого водій не повинен створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.18.4 згідно якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека діючи недбало та необережно, не врахував дорожню обстановку, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, в момент виникнення небезпечної ситуації не вжив заходів для попередження пригоди або зменшення тяжкості її наслідків та здійснив зіткнення із потерпілою ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину пр. Грушевського, керуючи велосипедом марки «Exclusiv» по вищевказаному нерегульованому пішохідному переході справа на ліво по відношенню до руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 1-го поперекового хребця в передньому відділі першого ступеня, переднього вивиху 12-го ребра справа, які по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього стіпеня тяжкості та тілесні ушкодження у вигляді травматичних відламів 3 та 4 зубів на верхній щелепі зліва могли утворитись як від дії тупих твердих преметів так і при накушуванні нижньою щелепою до верхньої, що підтверджується висновком експерта № 367 від 24.10.2019 р.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року встановлено, що вказані порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки«Opel» модель «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у виді спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Цією ж ухвалою ОСОБА_3 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля марки «Opel» модель «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «УПСК» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/6802107.

В зв`язку з ушкодженнями здоров`я ОСОБА_2 була нарахована страхова виплата: 74 731,27 грн. в зв`язку з лікуванням згідно ст. 24 Закону України № 1961-ІУ; 17 341,33 грн. в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; 75 114,00 грн. в зв`язку з настанням стійкої втрати працездатності (2 група інвалідності) згідно ст. 26 Закону України № 1961-ІУ; 8 359,22 грн. в відшкодування моральної шкоди (5% страхової виплати), що складає 163 405,33 грн., що підтверджується страховим актом № ОЦ/017/000/20/0095.

Платіжною інструкцією № 25963 від 03.08.2022 р. ОСОБА_2 виплачена страхова виплата в розмірі 154 000 грн. Претензій щодо виплаченої страхової виплати позивачка немає.

Довідкою лікаря-стоматолога ОСОБА_4 від 13.09.2023 р. підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно проходила лікування у лікаря-стоматолога з приводу зламаної коронкової частини зубів 43, 44, які отримала під час ДТП 27.09.2019 р. Була надана допомога по відновленню коронкових частин зубів і відновлення жувальної функції пацієнтки. Вартість робіт склала 13 000 грн.

Понесені збитки за відновлення частин зубів, а також моральна шкода відповідачами не відшкодовані у зв`язку з чим ОСОБА_2 заявлений даний позов.

Норми права, застосовані судом.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові права, що не суперечить законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Такий правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.10.2020 у справі №445/370/19, перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, закон встановлює для володільця джерела підвищеної небезпеки та страховика обов`язок сплатити відшкодування потерпілій особі за шкоду завдану здоров`ю незалежно від вини водія джерела підвищеної небезпеки.

За пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи.

Згідно п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 строк є присічним і поновленню не підлягає.

Потерпілий в межах строків, передбачених п.37.1.4 ст. 37 Закону має здійснити своє волевиявлення про захист свого порушеного права шляхом подання заяви про страхове відшкодування до страховика або шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Відповідно до п 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно статті 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Висновки суду.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. З 27.09.2019 по 15.10.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Кам`янець-Поділська міська лікарня», що підтверджується відповідними довідками про тимчасову втрату працездатності потерпілого у ДТП та виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Висновком експерта № 367 від 24.10.2019 р. встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 27.09.2019 р., ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді травматичних відламів 3 та 4 зубів на верхній щелепі зліва, які могли утворитись як від дії тупих твердих преметів так і при накушуванні нижньою щелепою до верхньої.

На підтвердження понесених витрат на лікування, позивачем надано підтверджуючий документ лікаря ОСОБА_4 .

У відповідності до ст.ст. п.23.1 ст. 23, п 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на відновлення зубів, підлягають відшкодуванню, оскільки ушкодження здоров`я сталось в момент ДТП, і підлягають стягненню з ПрАТ «УПСК».

Заперечення ПрАТ «УПСК» суд оцінює критично, оскільки заявлений розмір збитків не перевищує ліміт відшкодування за ушкодження здоров`я і не суперечать закону.

Враховуючи обставини справи та надані для оцінки сторонами докази, відповідачем не спростовано факту заподіяння позивачу шкоди внаслідок зіткнення з транспортним засобом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17 зробила наступний правовий висновок: «аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутністьнорми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, щорічний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Закриття кримінального провадження відносно винної особи не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Беручи до уваги обставини справи, ступінь ушкодження здоров`я позивачки внаслідок ДТП, з урахуванням заподіяння позивачу болю, стресу, зміни укладу та ритму її життя та тривалого розладу здоров`я, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Щодо стягення витрат на правову допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Адвокат Мішалова М.І. у позовній заяві зазначила про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7200 грн., тобто зробила заяву про розподіл судових витрат участині витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

На підтвердження цих обставин суду надані: договір про надання правової допомоги від 20 вересня 2023 р., ордер серія ВХ №1053934 від 20.09.2023 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №н/б від 20.09.2023 р.

Згідно п.4.3 розділу 4 договору про надання правової допомоги розмір гонорару визначається в сумі 2700 грн. за складання позовної заяви та 5000 грн. за представництво в суді.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Під час визначення суми відшкодування суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Письмового клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу із обґрунтуванням неспівмірності та нерозумності такого розміру відповідач не подавала.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази, пропорційність витрат до предмета спору та керуючись принципами справедливості і розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5000 грн., які належить стягнути з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі по 1211,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 16, 22, 1166, 1194 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 13 000,00 грн. матеріального збитку заподіяного здоров`ю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судовий збір в розмірі по 1211,20 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» по 2500 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», , юридична адреса: вул. Кирилівська, 40, м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.