Справа № 484/1149/24
Провадження № 2/484/668/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сотська Світлана Олексіївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі, -

у відсутність учасників справи, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сотської С.О. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі ТОВ «Агрофірма Корнацьких») з наданим позовом, мотивуючи тим, що йому на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0045, :03:000:0170, :01:000:0337, :01:000:0559, загальною площею 4,68 га, у тому числі 4,38 га ріллі, 0,28 га пасовищ, 0,02 га багаторічних насаджень, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. На даний час зазначені земельні ділянки загальною площею 4,68 умовних кадастрових га перебувають в користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на підставі договору оренди землі, укладеного 10.06.2009 між ним та відповідачем строком на 50 років, зареєстрованого 28.03.2012 в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за № 01232. Зазначеним договором передбачено, що орендар повинен вносити оренду плату щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок, у розмірі фіксованої грошової суми 1 395 грн 96 к. Однак орендна плата за 2020-2022 роки позивачу лише нараховувалася, але не виплачувалась, і лише у січні 2024 року відповідач сплатив орендну плату за 2022-2023 роки поштовим переказом. За таких обставин вважає, що відповідач систематично суттєво порушував свої зобов`язання за договором, не сплачував вчасно орендну плату протягом 2020-2022 років, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди.

Ухвалою суду від 05.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Сторонам роз`яснено порядок та строки подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

21.03.2024 представник відповідача ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, мотивуючи тим, що відповідач свої зобов`язання зі сплати орендної плати за договором виконував належним чином. Зазначив, що позивач умисно не отримував орендну плату у 2020-2022 роках, хоча йому було відомо про нарахування і терміни виплати, чим створив умови штучної затримки виплати орендної плати. Крім того, товариством вживалися заходи щодо отримання позивачем орендної плати. Так, позивачу було направлено лист № 708/юр від 15.11.2021 з проханням повідомити ІВАN номер (UА….) для перерахування орендної плати, заповнивши належним чином відповідну заяву, що додавалася до вказаного листа. При цьому у даному листі було зазначено про інший спосіб отримання орендної плати, та залишено контактний номер телефону спеціаліста ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Проте, позивачем було проігноровано запропоновані ТОВ «Агрофірма Корнацьких» способи отримання орендної плати. Крім того, у 2022 році ТОВ «Агрофірма Корнацьких» здійснювало публікацію у засобах масової інформації «Прибузький вісник» про необхідність отримання орендної плати орендодавцями. За таких обставин, відповідачем було сплачено позивачу орендну плату поштовим переказом у 2024 році. Разом з тим, представник відповідача стверджував, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, про нарахування орендної плати відповідачем у 2020-2022 роках є реальним свідченням виплати орендної плати позивачу. Крім того, зазначив, що позивач не надав доказів того, що на час настання виплати орендної плати за 2020-2022 роки він звертався до відповідача за її отриманням через касу, а також не повідомив свій банківський рахунок для перерахування йому орендної плати. Крім того, зазначив, що умовами Договору не передбачено відробіткової форми орендної плати. Вважає, що у даному випадку з боку відповідача порушень прав позивача на отримання орендної плати не було. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн, зазначив, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір таких витрат на думку відповідача не є співмірним з розміром реальних витрат адвоката в наданій справі. За таких обставин просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

08.04.2024 представник позивача адвокат Сотська С.О. надала відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що між сторонами Договором обумовлена процедура отримання орендної плати. У 2017-2019 роках відповідач розраховувався сільськогосподарською продукцією не в повному об`ємі. Тобто замість передбачених умовами договору пшениці 900 кг, ячменю 940 кг, соняшнику 55 кг, цукру 10 кг, кукурудзи в зерні 100 кг, позивач отримував 400 кг пшениці і 200 кг ячменю. Однак, такі обставини відповідачем не спростовано. Крім того, зазначила, що доводи відповідача щодо ігнорування позивачем його листа № 708/юр від 15.11.2021 є безпідставними, оскільки договір оренди не передбачає обов`язку орендодавця кожного разу звертатись за отриманням орендної плати. Крім того, відповідач не надав суду доказів отримання позивачем такого листа-звернення. Зазначила, що позивач не створював штучної затримки виплати орендної плати та не ухилявся від отримання орендної плати за 2020-2022 роки. За будь-яких обставин товариство мало можливість надіслати позивачу орендну плату поштовим грошовим переказом за його місцем проживання у строк, передбачений Договором, проте таким правом скористалось лише у січні 2024 року після надходження до суду наданого позову. Тобто виплата орендної плати за 2020-2022 роки відбулася фактично з пропуском строку. Доказів своєчасної виплати орендної плати за цей період відповідач не надав. За таких обставин просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.04.2024 закрите підготовче провадження в наданій справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представниця в судове засідання не з`явилися; представниця позивача адвокат Сотська С.О. надала заяву про розгляд справи без їх участі; просила позов задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився: надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність; просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Усі необхідні підготовчі дії проведені судом на стадії підготовчого розгляду, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відповідно до статей 211, 223 ЦПК України здійснювати судовий розгляд справи на підставі наданих сторонами письмових доказів за відсутності сторін.

Враховуючи зазначене, ознайомившись з позиціями сторін, викладеними у письмових заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0045 площею 3,0802 га, :03:000:0170 площею 1,295 га, :01:000:0337 площею 0,2768 га, :01:000:0559 площею 0,017 га, а всього загальною площею 4,68 га, у тому числі 4,38 га ріллі, 0,28 га пасовищ, 0,02 га багаторічних насаджень, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-32).

10.06.2009 між ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» в особі генерального директора Кирилюка Олега Павловича був укладений договір оренди землі (далі Договір), який було зареєстровано у Книзі записів реєстрації оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за № 01232 від 28.03.2012 (а.с.34-35, 33). Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Предметом зазначеного договору (об`єктом оренди) є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,68 га, у тому числі 4,38 га ріллі, 0,28 га пасовищ, 0,02 га багаторічних насаджень, яка знаходиться в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області

Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1 надав, а ТОВ «Агрофірма Корнацьких» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Цей договір укладено строком на 50 років, починаючи з 01.01.2010, зі сплатою орендної плати щорічно до 20 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі (п.8 Договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми з каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фінансову грошову суму у розмірі 1 395 грн 96 к. Форма розрахунку за договором (грошова або в натуральній формі) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком 1 до Договору, шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися в грошовій формі на суму зазначену в абзаці 1 п.9 Договору (п.п.9, 11 Договору).

Разом з тим, у Додатку 1 до Договору сторонами погоджено форму орендної плати, щомісячний розмір платежів, термін виплати орендної плати до 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі (а.с.36).

Наразі, зазначена земельна ділянка загальною площею 4,68 га перебуває у користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на підставі вищезгаданого договору оренди землі від 10.06.2009, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с.36 зворотна сторона). Наведене відповідачем не оспорюється.

Позивач у своєму позові зазначає, що на виконання договору оренди землі у 2017-2019 роках відповідач розраховувався з ним сільськогосподарською продукцією не в повному об`ємі. Тобто замість передбачених умовами договору пшениці 900 кг, ячменю 940 кг, соняшнику 55 кг, цукру 10 кг, кукурудзи в зерні 100 кг, позивач отримував 400 кг пшениці і 200 кг ячменю. Однак, такі обставини відповідачем не спростовано у відзиві.

15.11.2021 ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надсилало позивачу листа за адресою, зазначеною у договорі: с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області, з пропозицією про отримання орендної плати за 2020 рік. У листі було роз`яснено про можливість надіслання позивачу орендної плати на банківський рахунок або отримання її у готівковій формі безпосередньо в офісі товариства. Крім того, зазначено, що орендна плата за 2021 рік буде нарахована та виплачена у строки, передбачені Договором, тобто до 26.12.2021 (а.с.62).

Проте, інформація з АТ «Укрпошта» про вручення (невручення) позивачу цього листа (трекінг відправлення 410 від 15.11.2021, а.с.64) відсутня.

У 2022 році ТОВ «Агрофірма Корнацьких» здійснювало публікацію в місцевій газеті Первомайського району Миколаївської області «Прибузький Вісник» (випуск № 45 (14321) від 04 листопада 2022 року) про виплату з 26 жовтня 2022 року орендодавцям орендної плати за 2022 рік (а.с.70-73).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 05.02.2024 (а.с.37-39) вбачається, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за надання майна (земельної ділянки) в лізинг, оренду нарахувало позивачу: у 3 кварталі 2018 року 5 629 грн 78 к. та виплатило 5 629 грн 78 к.; у 4 кварталі 2018 року 1 900 грн 62 к. та виплатило 1 900 грн 62 к.; у 3 кварталі 2019 року 3 975 грн 16 к. та виплатило 3 975 грн 16 к.; у 4 кварталі 2019 року 1 900 грн 62 к. та виплатило 1 900 грн 62 к.; у 4 кварталі 2020 року 4 762 грн 95 к. та виплатило 0,00 грн; у 4 кварталі (грудень) 2021 року 4 804 грн 06 к. та виплатило 0,00 грн; у 1 кварталі (лютому) 2022 року 0,00 грн та виплатило 4 804 грн 06 к.; у 4 кварталі (грудні) 2022 року 4 804 грн 06 к. та виплатило 0,00 грн.

Тобто, у грудні за 2020-2022 роки по кожному нарахуванню у графі «виплачено» інформація відсутня (0,00 грн).

Натомість, у зазначених відомостях наявна інформація про те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» виплатило позивачу за 2021 рік орендну плату у 1 кварталі (лютому) 2022 року в сумі 4 804 грн 06 к.; код та назва ознаки доходу: 195 - надання земельної ділянки с/г призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис (а.с.39).

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд встановив, що за 2020-2022 роки відповідач лише нараховував, але не виплачував позивачу орендну плату за ці роки, чим допустив її систематичну несплату. Разом з тим, мало місце прострочення виплати орендної плати за 2021 рік.

За таких обставин, виплата орендної плати відповідачем за 2020-2022 роки відбулася в порушенням умов Договору. При цьому, доказів того, що орендар погоджував з орендодавцем перенесення терміну виплати орендної плати за цей період чи зміни форми виплати орендної плати, суду не надано.

Крім того, доказів сплати орендної плати за 2020-2022 роки відповідач суду не надав. Проте вважає, що це пов`язано з ухиленням позивача від її отримання, хоча також стверджував, що направляв орендну плату через Укрпошту, тобто мав можливість виконати своє зобов`язання за договором.

Сплата орендної плати є обов`язком відповідача відповідно до умов договору.

Матеріали справи не містять даних про умисне ухилення позивача від отримання орендної плати та вчинення будь-яких дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору є також орендна плата.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року в справі №479/210/21 зазначено, що: «Верховний Суд звертає увагу на те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, при укладенні якого орендодавець розраховує на отримання орендних платежів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2020-2022 роки, відтак, відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. При цьому відповідач ці доводи не спростував, а, навпаки, пояснив, що орендну плату не платив і що товариство сплатило позивачу орендну плату поштовим переказом у 2024 році. Такі обставини свідчать про те, що відповідач фактично виплатив орендну плату після звернення позивача до суду, а тому мала місце систематичність її невиплати. Крім того, зазначене підтверджує й те, що відповідач міг виконати свій обов`язок зі сплати орендної плати позивачу, але не виконав.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати орендну плату за користування орендарем земельною ділянкою.

Відтак, систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Разове порушення умов договору оренди не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Розглядаючи можливість дострокового розірвання договору оренди, слід виходити із приписів та умов самого договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Відповідно до змісту ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Таким чином, для вирішення спору у наданій справі необхідно встановити наявність або відсутність систематичного (неодноразового) порушення зобов`язань орендаря щодо виплати орендної плати та істотність цього порушення в аспекті такого обмеження права орендодавця на одержання благ, визначених договором, яке призводить до втрати інтересу з його сторони на підтримання договірних правовідносин.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.37-39) ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виплачувало позивачу орендну плату у 2020-2022 роках.

Отже, судом на підставі наявних доказів встановлено систематичне (більше ніж два рази) порушення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» невиплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє сторону договору можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для розірвання договору землі, а тому слід розірвати договір оренди землі, укладений 10.06.2009 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та зареєстрований 28.03.2012 в Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 01232.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу надавала адвокат Сотська С.О. відповідно до ордеру серії ВЕ № 1107801 від 01.02.2024.

Згідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Однак, ані позивачем, ані його представником не надано суду договору про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Також суду не надано розрахунку таких витрат.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачу слід відмовити у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сотська Світлана Олексіївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі, укладений 10.06.2009 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та зареєстрований 28.03.2012 в Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 01232.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», , адреса: вул. Центральна, 93, с. Кумари Первомайського району Миколаївської області.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 травня 2024 року.

СУДДЯ: