Справа № 510/2251/23
Провадження 2/510/627/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Позивач у судове засідання також не з`явились, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 20.05.2024р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 05.06.2024р. о 09 год. 45 хвл.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 18.07.1997 року між відповідачем ОСОБА_2 з однією сторони та позивачем ОСОБА_1 (при здійсненні договору міни нерухомого майна мала паспорт радянського зразка серія НОМЕР_1 , виданий на російській мові «ОВД Ренійського РИК 06.06.1978г.») та її синами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був укладений договір міни нерухомого майна.

Зазначений договір міни був посвідчений Одеською товарною біржою 18.07.1997 року та зареєстрований за № 2079, відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання договору. Зазначений договір записаний в реєстровій книзі БТІ №31 справа №4534-4 від 22.08.1997 року, що підтверджується реєстраційним написом, наявним на договорі. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та належала позивачу мені ОСОБА_1 та її синам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договору міни, підтверджено Одеською товарною біржею від 24.06.1997 за №2001/ реєстр БТІ 3-421 була обміняна на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_2 , на підставі договору забудови від 24.05.1978р. реєстр № 1517. На той час майно сторонами договору було оцінено у сім тисяч сімдесят три гривні (7073 грн. 00 коп.). Договір був укладений на представництві «Одеської товарної біржі» у м. Ізмаїл Одеської області.

Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі, вона знялася з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Позивач з того часу використовує будинок для постійного проживання, регулярно оплачує комунальні платежі та утримує його в належному санітарно - технічному стані. На час укладення договору міни в липні місяці 1997 року позивач з її синами, ні відповідачка не знали, що правочин, в відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.

Відповідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Ренійське бюро технічної інвентаризації» Ренійської міської ради №65 від 18.05.2023 року після проведення останньої технічної інвентаризації загальна площа нашого будинку по АДРЕСА_2 , збільшилась з 39,60 кв. м. до 53 кв.м., а житлова площа збільшилась з 20,5 кв.м. до 33,7 кв.м. Площа приміщень збільшилася за рахунок переобладнань кімнат та літньої кухні, без втручання у несучі стіни, з інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року №582/5773, та згідно постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року про перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Для захисту своїх оспорюваних прав позивач звернулась до суду із позовом про визнання договору міни нерухомого майна дійсним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 241 ЦК УРСР, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він

одержує. Договір міни, в якому однією або обома сторонами є державні

організації, може бути укладений лише у випадках, передбачених

законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст. 242 ЦК УРС , до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин

сторін.

Відповідно до законодавства, що діяло на момент міни нерухомого майна, а саме ЗУ "Про товарну біржу", договори міни, купівлі-продажу могли укладатись на біржі. Але при цьому, по-перше, необхідно було дотримання вимог, встановлених статтею 15 цього закону, а саме: "... угода вважається укладеною на біржі: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона представлена ??до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня " Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на той момент, договір купівлі продажу житлового будинку, якщо хоча б одна зі сторін є громадянин, повинен бути посвідчений нотаріально. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Однак, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічні норми містить ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

При укладанні договору міни була досягнута угода по всіх істотних умовах, правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі, вона знялася з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Позивач використовує будинок для постійного проживання, регулярно оплачує комунальні платежі, тощо.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає можливим визнати договір міни укладений 18.07.1997р. на Одеській товарній біржі дійсним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України (2003 р.), ст.ст.47, 241, 242 ЦК УРСР, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним - задовольнити.

Визнати договір міни нерухомого майна, а саме: житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений Одеською товарною біржею 18.07.1997 року № 2079 дійсним.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков