Провадження № 2-з/932/105/24
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: КП «Муніципальна варта» ДМР, ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, до пред`явлення позовної заяви надійшла заява ОСОБА_1 щодо забезпечення позову, шляхом зобов`язання директора Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради видати наказ про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта з 17.12.2024 на 10 днів з дати винесення ухвали судом з продовженням дії цього заходу після подання позову до вирішення справи по суті. У своїй заяві зазначив, що він зазнає тиск та цькування з боку директора підприємства ОСОБА_2 , директор відмовився брати у нього заяву про відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта з 17.12.2024 та не видав відповідний наказ. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення може призвести до його незаконного звільнення і неможливості з 17.12.2024 реалізувати своє право на відпустку по догляду за дитиною до 3-х років.

Судом встановлено, що позивач працює юрисконсультом у Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, є багатодітним батьком, склав заяву від 16.12.2024 про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта на підставі ст. 18 Закону України «Про відпустки» з 17.12.2024.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 10 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом абз. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки заявником необґрунтована реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Щодо незаконного, на думку позивача його звільнення з роботи, то це звільнення може бути у будь-який час, незалежно від того, чи буде він перебувати у відпустці по догляду за дитиною чи ні.

Крім цього, враховуючи абз. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, позов не можна забезпечувати шляхом задоволення позовних вимог.

До того ж, позивач просить надати йому відпуску як провідному юрисконсульту, але доказів, що він займає цю посаду не надано.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 352, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання директора Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради видати наказ про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта з 17.12.2024 на 10 днів з дати винесення ухвали судом з продовженням дії цього заходу після подання позову до вирішення справи по суті, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: І. В. Петунін