ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/525/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/3136/23 Категорія: 311020000 Бароніна Д.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретарШирокова Г.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»;

представник позивача адвокат Шепіль Оксана Василівна;

особа, що подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Шепіль Оксана Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шепіль Оксани Василівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості належних працівникові при звільненні виплат та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шепіль О.В. звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості належних працівникові при звільненні виплат та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 13.06.1997 року по 14.07.2023 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця».

14.07.2023 року позивач був звільнений з посади стрільця третього розряду у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України згідно з наказом №246/ос від 10.07.2023. Вказаним наказом на підставі п.4.11 колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони позивачу була передбачена виплата одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 7 середньомісячних заробітків (посадових окладів), у зв`язку зі звільненням працівника, в зв`язку з виходом на пенсію. Однак, в день звільнення позивача відповідач письмово не повідомив про всі нараховані суми належні при звільненні, зокрема не зазначив про нарахування 7 середньомісячних заробітків та не здійснив виплату коштів, на які позивач мав право згідно з умовами трудового договору.

Відповідно до п. 8.8 Положення про оплату праці працівників AT «Укрзалізниця» працівникам підрозділу можуть бути нараховані та виплачені одноразові заохочення до ювілейних дат працівників (50, 60, 70 років) залежно від стажу роботи в AT «Укрзалізниця» та посадового окладу (тарифної ставки), зокрема у розмірах понад 15 років - 100%, проте позивачу не виплачено відповідачем одноразового заохочення до ювілейної дати 60 років у розмірі 100% посадового окладу, а саме у сумі 13309,56 грн. Відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, а тому з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь:

- 7 (сім) середньомісячних заробітків в зв`язку з виходом на пенсію за віком, що становить 93168 грн. 39 коп.;

- грошову винагороду в розмірі 100% посадового окладу з нагоди настання ювілейної дати в житті, передбачену п.8.8 Положення про оплату праці працівників AT «Укрзалізниця», затвердженого рішенням правління від 02.03.2020 зі змінами, уведеними в дію рішенням правління AT «Українська залізниця» від 21.12.2021, в сумі 13309,56 грн.

- середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію за віком по день ухвалення судового рішення;

- судові витрати, які пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що статтею 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачена можливість зупинки на період воєнного стану дії окремих положень колективного договору за ініціативою роботодавця. Тому сплата позивачу додаткових виплат була правомірно зупинена роботодавцем під час воєнного стану.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник позивача адвокат Шепіль О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обґрунтування позовних вимог та фактичні обставини справи.

Вказує, що виплата позивачу семи середньомісячних заробітків у зв`язку з виходом на пенсію за віком передбачена п.4.11 колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, при цьому до нього не внесено змін відповідачем щодо припинення даних виплат до закінчення воєнного стану в Україні.

Вважає, що посилання представника відповідача на протокол засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року як на законну підставу для невиплати позивачу належних йому сум при звільненні в період дії правового режиму воєнного стану в України введеного Законом України «Про правовий режим воєнного стану» є безпідставним, оскільки законних підстав для ухвалення такого рішення у правління відповідача не було.

Вказує, що доказів внесення змін до колективного договору та до Положення про оплату праці ні у 2022 році, ні в 2023 році стосовно призупинення на період дії військового стану в Україні нарахування та виплати належних працівникам додаткових виплат відповідачем до суду не надано.

Також зазначає, що Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України, та за статтею 11 цього Закону на період дії воєнного стану для окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця. Однак, вказаний закон набрав чинності лише 24 березня 2022 року, а тому ухвалювати рішення про призупинення додаткових виплат працівникам посилаючись на правовий режим воєнного стану 14 березня 2022 року у правління AT «Укрзалізниця» не було законних підстав через відсутність зворотної дії в часі вказаного Закону.

Крім наведеного скаржник посилається на рішення інших судів в аналогічних справах, якими позовні вимоги було задоволено.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

03.05.2024 представником ОСОБА_1 адвокатом Шепіль О.В. подано до суду додаткові пояснення про те, що відповідач 10.04.2024 року перерахував на картковий рахунок позивача 70843,55 грн. (безготівкове зарахування на рахунок зарплати 210 середньомісячні заробітки при звільненні за квітень 2024), але позивач не повністю здійснив виплату коштів згідно позовних вимог.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 .

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 у період з 13.06.1997 року по 14.07.2023 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця».

Відповідно до наказу (розпорядження) начальника ВП «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» AT «Укрзалізниця» № 246/ос від 10.07.2023 про припинення трудового договору(контракту) 14.07.2023 ОСОБА_1 був звільнений з посади стрільця третього розряду у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України. У вказаному наказі зазначено, що виплати передбачені п. 4.11 колективного договору в розмірі 7 середньомісячних заробітків (посадових окладів) провести після окремого рішення правління.

Згідно з протоколом № НОР-3-16/97 засідання комісії з установлення трудового стажу працівникам виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Українська залізниця» від 10.07.2023 року, загальний смаж роботи ОСОБА_1 за період роботи з 13.06.1997 року по 14.07.2023 року у виробничому підрозділі «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» становить 26 років 1 місяць 2 дні, що дає право при звільненні на пенсію за віком на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 7 (семи) середньомісячних заробітків, відповідно до п. 4.11. Колективного договору, враховуючи спільне роз`яснення AT «Укрзалізниця» та Профспілки залізничників і транспортних будівельників України від 06.09.2022 № Ц/3- 91/1459/ЦПРОФ/30-22. На підставі п.1.1.4 рішення правління від 14.03.2022 № Ц-45/31 Ком.т. листів від 25.03.2022 № ЦЦУП-10/195, від 22.06.2022 № ЦЦУП-ІО/282, від 12.07.2022 року № ЦЦУП-10/366, враховуючи роз`яснення від 08.08.2022 року№ ВВО-11/476 на період дії воєнного стану в Україні виплату одноразової грошової допомоги не здійснювати до окремого рішення правління.

Згідно з протоколом № НОР-3-16/100 засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Українська залізниця» від 13.07.2023 року, комісія постановила, що відповідно до п. 8.8. Положення про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця» (протокол від 21.12.2021 №Ц-56/143 Ком.т.) зі змінами, внесеними протоколом від 26.06.2023 № Ц- 85/39 Ком.т.), за багаторічну і сумлінну працю ОСОБА_1 (виходячи з годинної тарифної ставки та місячної норми за липень 2023 року) має право на отримання одноразового заохочення до ювілейних дат працівників (60 років) в розмірі 100% посадового окладу (тарифної складової). На підставі п. 1.1.4. протокольного рішення правління від 14.03.2022 року № Ц-54/31 Ком.т. AT «Укрзалізниця», з урахуванням роз`яснення від 25.03.2022 року № ЦЦУП-10/195 про перелік кодів видів оплат, за якими проводитиметься нарахування на період дії правового режиму воєнного стану, роз`яснення від 08.08.2022 року № ВВО-11/476, нарахування та виплату винагороди працівникам виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» на період дії воєнного стану в Україні не здійснювати до окремого рішення правління.

Відповідно до п. 8.8 Положення про оплату праці працівників AT «Укрзалізниця» працівникам підрозділу можуть бути нараховані та виплачені одноразові заохочення до ювілейних дат працівників (50, 60, 70 років) залежно від стажу роботи в AT «Укрзалізниця» та посадового окладу (тарифної ставки), в таких розмірах: від 1 року до 5 років - 20 відсотків; від 5 років до 10 років - 40 відсотків; від 10 років до 15 років - 60 відсотків; понад 15 років - 100 відсотків. Стаж роботи визначається на підставі даних трудової книжки за методикою передбаченою Порядком визначення стажу роботи, що дає право встановлення надбавки за вислугу років. Клопотання (подання) подає керівник із зазначенням загальних підсумків оцінювання результатів роботи працівника.

Зі змісту п. 10.1, 10.2, 10.15 вищевказаного Положення вбачається, що Комісія з питань оплати праці на рівні філії або структурного підрозділу, зокрема, приймає рішення щодо встановлення, виплати та розміру одноразових заохочень, не пов`язаних з конкретними результатами праці.

Відповідно до змісту Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, з наступними змінами та доповненнями, положеннями п. 4.11, зокрема, передбачено виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із виходом на пенсію вперше за наявності більше 15 років стажу у галузі у розмірі п`яти середньомісячних заробітків та додатково два середньомісячні заробітки при наявності стажу у чоловіків від 25 до 30 років.

Згідно з витягом з протоколу № Ц-54/31 засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року було ухвалено на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного з 24.02.2022 року , керівникам регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» необхідно, зокрема:

- нарахування та виплату одноразових заохочень (преміювань) працівникам товариства здійснювати за окремим погодженням з головою правління або членом правління у виключних випадках, пов`язаних з проявленими героїчними вчинками щодо забезпечення безпеки, упередження катастроф, аварій, втручань у роботу підрозділів, механізмів, вузлів, будівель товариства, перешкоджання дій диверсійно-розвідувальних груп тощо;

- інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити, проте виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно з рішенням правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики.

Відповідно до листа директора департаменту майнової політики АТ «Укрзалізниця» від 22.08.2022 року станом на 18.08.2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації кількість зруйнованого та пошкодженого майна товариства становить 4770 одиниць вартістю 5 145 648 тисяч гривень.

Згідно з довідкою про доходи № НОР-3-08/2253, виданої 05.09.2023 року виробничим підрозділом «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» AT «Укрзалізниця», загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з липня 2022 року по червень 2023 року становить 159714,77 грн.

Згідно з довідкою про середню заробітну плату (дохід) № НОР-3-08/2252, виданої 05.09.2023 року виробничим підрозділом «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» AT «Укрзалізниця», середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 397,90 грн.

Відповідно до штатного розпису вищевказаного підрозділу посада стрільця 3 розряду передбачає годинну тарифну ставку у розмірі 47,03 грн., місячний фонд заробітної плати за посадовими окладами чи тарифними ставками складає 8150 грн.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 2 Закон України «Про оплату праці» (далі Закон) визначено структуру заробітної плати, зокрема: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів;трудових договорів; грантів. Законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України (ст. 5, 7 Закону).

Згідно ст. 8 Закону держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Поряд з цим договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів (ст. 14 Закону).

Статтею 13 КЗпП визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно ст. 18 КЗпП положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації, фізичної особи, яка використовує найману працю, незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, фізичної особи, яка використовує найману працю, так і для працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно з пунктом 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», главу XIX «Прикінцеві положення» КЗпП доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Отже, положення Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Статтею 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Згідно Витягу з протоколу №Ц-54/31 засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 призупинено нарахування інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів.

Призупинення відповідачем вказаних відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Вказаний Закон є чинним, не скасованим, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що виплата належних працівнику додаткових виплат мала бути здійснена, оскільки в колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони та Положення про оплату праці не було внесено змін щодо припинення даних виплат до закінчення воєнного стану в Україні, оскільки їх призупинення відповідачем відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Вказаний Закон є чинним, не скасованим, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З цих ще мотивів апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що посилання представника відповідача на протокол засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року як на законну підставу для невиплати позивачу належних йому сум при звільненні в період дії правового режиму воєнного стану в України введеного Законом України «Про правовий режим воєнного стану» є безпідставним.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання скаржника на те, що рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року щодо зупинки виплат одноразових заохочень було прийнято до набрання чинності Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». На думку суду, 24.03.2022 після набрання чинності вищевказаним Законом, рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 щодо зупинки виплат одноразових заохочень могло правомірно застосовуватися у трудових правовідносинах. Крім того, наказ роботодавця про звільнення позивача, в якому також вказано про зупинку одноразової виплати, був виданий вже під час дії Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Колегія суддів також звертає увагу, що виплати ОСОБА_1 призупинено, а не відмовлено у їх виплаті, у зв`язку з чим звернення позивача з цієї підстави до суду є передчасним та не позбавляє останнього у майбутньому, після закінчення воєнного стану або зміни рішення керівництвом АТ «Українська залізниця», звернутися до суду з такими вимогами, у випадку якщо відповідач не проведе з ним відповідний розрахунок.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обґрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав ґрунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у колегії суддів відсутні підстави не погодитися.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шепіль Оксани Василівни слід залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шепіль Оксани Василівни залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 07 травня 2024 року.

Судді