465/3912/13-ц
4-с/465/37/24
У Х В А Л А

іменем України

23.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Артюшковою Олександрою Олександрівною на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк»,-

встановив :

представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Артюшкова О.О. звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк».

Скаргу мотивує тим, що 11.12.2013 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц (провадження № 2/465/2213/13) було винесено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 839261 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн 11 копійок, а також судовий збір в сумі 3326 (три тисячі триста двадцять шість) грн. На підставі зазначеного рішення Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 було видано виконавчий лист. У подальшому цей виконавчий лист було пред`явлено на виконання до Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові. Також у подальшому виконавчий лист від 14.02.2014 № 465/3912/13ц було передано на виконання до приватного виконавця Білецького І.М., про що ним 20.04.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65204380, а також постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та основної винагороди виконавця. 12.12.2023 ним було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому 06.12.2023 основним боржником, ОСОБА_2 , було сплачено основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження на загальну суму 44880,00 грн. Також ОСОБА_1 виконала свої фінансові зобов`язання перед стягувачем у повному обсязі. При цьому, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2024 № 3.06.2014 та 20.04.2015 Франківським ВДВС у м. Львові було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 43329084 та № 47146515 відповідно. Але інформація щодо зазначених виконавчих проваджень на сайті АСВП відсутня, як і інформація щодо внесення даних про мого клієнта до реєстру боржників за цими виконавчими провадженнями. Тому 24.07.2024 він звернувся із заявою, у якій просив зняти арешти, накладені на належне йому майно 02.06.2014 та 20.04.2015 у виконавчих провадженнях № 43329084 та № 47146515 відповідно. Листами від 04.09.2024 № 59150, 59151 у відповідь на вказану заяву орган ДВС повідомив мого клієнта про те, що на виконанні у Франківському ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ перебували зазначені виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 , відкриті на підставі виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц. Також зазначено, що, на думку Франківського ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ, йому необхідно звернутися до приватного виконавця Білецького І.М. для вжиття таких заходів.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2024 № 3.06.2014 та 20.04.2015 Франківським ВДВС у м. Львові було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 43329084 та № 47146515 відповідно. Згідно з листами від 04.09.2024 № 159150, 159151, зазначені виконавчі провадження було відкрито щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц, а також закінчено на підставі п.9 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Проте у подальшому у зв`язку з пред`явлення виконавчого листа від 14.02.2014, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц, приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М., ним 20.04.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65204380, а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 84258,71 грн. Отже, у цьому випадку виникла ситуація, коли в органі та у приватного виконавця на виконанні перебували постанови про стягнення з ОСОБА_1 плати державному виконавцю та приватному виконавцю за виконання одного й того ж виконавчого документа - виконавчого листа, виданого 14.02.2014 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц. При цьому виконавцями виносилися постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов`язання перед стягувачем фактично виконані, що підтверджується довідкою від 28.02.2024 № 2734/47.5-Д. Однак, арешти, накладені на майно мого клієнта згідно з постановами від 02.06.2014 у виконавчому провадженні № 43329084, від 20.04.2015 у виконавчому провадженні № 47146515, залишаються чинними. Просить скаргу задоволити.

Представник скаржника подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, просила скаргу задоволити.

Від заінтересованої особи надійшли заперечення на скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні такої.

Відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 11.12.2013 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц було винесено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 839261 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 11 копійок, а також судовий збір в сумі 3326 (три тисячі триста двадцять шість) грн.

20.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65204380 на виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова від 11.12.2013 року.

12.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу.

20.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.09.2024 року №393211941, Франківським ВДВС у м. Львові 02.06.2014 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 43329084 та №47146515 від 20.04.2015 року..

Згідно з листом Франківського ВДВС у м. Львові від 04.09.2024 № 59150, у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №43329084, з виконання виконавчого листа №465/3912/13-ц від 14.02.2014 виданого Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» боргу на суму 842587,11 грн.30.06.2016 державним виконавцем керуючись п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, вищевказаний документ, було повторно скеровано до приватного виконавця Білецького І.М., який у свою чергу фактично виконав документ, а саме виконавчий лист №465/3912/13-ц від 14.02.2014 виданого Франківським районним судом м. Львова.

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 28.02.2024 року №67047463, вбачається, що на виконанні у нього перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №465/3912/13-ц виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість по кредиту в розмірі 839 261,11 грн. 11.12.2023 року на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У відповідності з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

02.06.2016 року було прийнято Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII в новій редакції (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1, 2 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Згідно довідки АТ «Таскомбанк», кредитний договір №KF44824, укладений 26.09.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ВІЕС БАНК», права вимоги за яким з 12.10.2018 року перейшли до АТ «Таскомбанк», припинив свою дію з 01.12.2023 року у зв`язку з повним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за кредитним договором №KF44824 від 26.09.2007 року.

Разом з тим, в порушення вказаних вище вимог Закону України "Про виконавче провадження" посадові особи Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не скасували арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 .

Оскільки правомірність вчинених дій у даному випадку повинен довести державний виконавець, а він не подав суду ніяких доказів на підтвердження дотримання ним вимог закону, не представив відомостей про виконання вимог ч. 5 і ч.7 статті 9 закону «Про виконавче провадження», то є підстави для визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту накладеного 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43329084 та №47146515.

Відтак суд вважає, що вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання зняти арешти, підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Артюшковою Олександрою Олександрівною на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк» задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арештів, накладених 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43329084, 20.04.2015 в межах виконавчого провадження № 47146515 щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , РНОК ПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 839261,11 грн. та судового збору в сумі 3326,00 грн

Зобов`язати посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти, накладені 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43329084, 20.04.2015 в межах виконавчого провадження № 47146515 щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , РНОК ПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 839261,11 грн та судового збору в сумі 3326,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.