Справа № 584/1096/23
Провадження № 2/584/90/24

28.03.2024 Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.
при секретарі Зікрати Я.В.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області померла її мати ОСОБА_4 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого також ввійшли земельні ділянки, розташовані на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 064807 від 08.02.2007, а також житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_1 , належний померлій на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Волокитинською сільською радою 20.03.1992 за реєстровим № 64.
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , прийняла спадщину після її смерті шляхом подачі відповідної заяви приватному нотаріусу (спадкова справа № 69/2021 від 01.09.2021).
В той же час, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку зазначеного спадкового майна у порядку спадкування після смерті матері нотаріусом було відмовлено, оскільки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини був зареєстрований її син ОСОБА_3 , який також відноситься до спадкоємців першої черги за законом.
Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 07.08.2023 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 07.09.2023 за клопотанням позивача витребувано докази.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17.01.2024 призначено справу до судового розгляду по суті та задоволено клопотання позивача про виклик свідків.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 28.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача та його представника про допит у якості свідка ОСОБА_5 .
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 28.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання, ухвалено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_4 , мати позивача, що вбачається з фотокопій відповідних свідоцтв (а.с. 8-9, 12).
Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері, про що приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 69/2021 від 01.09.2021 (а.с. 29-30, 55-64).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно.
Як вбачається з фотокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 064807 від 08.02.2007, його видано на ім`я ОСОБА_4 , мешканки с. Волокитине, на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 19.08.2003 № 288, в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 2,285 га (складається з двох земельних ділянок площею 1,683 га та 0,603 га), розташованої на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 23).
З виписки з погосподарської книги № 69 від 17.04.2023, наданої Волокитинським старостинським округом Путивльської міської ради Сумської області, вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , № об`єкта погосподарського обліку ПГО 0064-1 в погосподарській книзі № 1 (2021-2025 р.р.) рахується за ОСОБА_4 (а.с. 16).
Відповідно до типового договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями, посвідченого головою виконавчого комітету Волокитинської сільської ради народних депутатів Путивльського району Сумської області 20.03.1992, зареєстрованого в реєстрі за № 64, ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).
З довідки ПП Путивльське бюро технічної інвентаризації та проектування від 17.03.2023 № 40 вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Волокитинською сільською радою від 20.03.1992 за реєстровим № 64, є власником житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 19).
З виготовленого ПП Путивльське бюро технічної інвентаризації та проектування 10.03.2023 технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться: житловий будинок: «А-1» загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 40,6 кв.м, з господарськими та надвірними спорудами: сарай літ. «Б», погріб літ. «Пг», вбиральня літ. «У» та огорожа № «1-3» (а.с. 15, 20-22).
Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , позивач не може, оскільки вказана 1/2 частка зазначеного спадкового майна, на яку претендує позивач, належить сину спадкодавця ОСОБА_3 , який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований разом зі спадкодавцем, а тому також відноситься до кола спадкоємців першої черги за законом, що видно з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2023 № 37/02-31 (а.с. 31).
Як вбачається з фотокопії довідки Волокитинського старостинського округу Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 01.09.2021 № 234, ОСОБА_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з нею був зареєстрований ОСОБА_3 , заповіт від імені ОСОБА_4 сільською радою не посвідчувався (а.с. 13).
Крім того, як вбачається з довідки Волокитинського старостинського округу Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 20.07.2023 № 86, ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (фактично не проживав) (а.с. 11).
Підтверджено довідкою Волокитинського старостинського округу Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 03.05.2023 № 70, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2011 року за місцем своєї реєстрації не проживає, не з`являється в селі, не приїздив на похорони матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце його перебування невідоме (а.с. 14).
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , є фізичною особою підприємцем (а.с. 35).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру боржників від 21.07.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є боржником у виконавчих провадженнях (а.с. 36).
Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження від 21.07.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є боржником по двох відкритих виконавчих провадженнях (а.с. 37).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є сусідкою сторін по справі, з відповідачем знайома особисто. Після 2000-2005 років відповідач виїхав. Його батько помер у 2010 році, на його поховання він приїжджав. На поховання матері у 2021 році він не приїжджав. З 2010 року, після поховання батька відповідача, свідок його не бачила. Мати сторін, ОСОБА_4 , проживала з позивачем до смерті.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є двоюрідним братом сторін по справі. Відповідача в останнє свідок бачив у 2010 році, під час поховання його батька. З села він виїхав до смерті батька, жив у Києві. На поховання матері він не приїжджав. Мати сторін близько двох років до дня смерті проживала разом з позивачем по справі.
Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає.
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
При виборі місця проживання виявляється воля особи, право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає, у той час коли під тимчасовим місцем проживання розуміється місце перебування фізичної особи де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо). Тимчасова відсутність може бути безперервною, однак не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований по АДРЕСА_1 на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , в той же час фактично там не проживав, у встановлений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подав, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена на підставі заяви позивача, а тому є таким, що не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .
За правилами ч. 1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення.
У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
Беручи до уваги наведені положення закону, встановлені обставини та відсутність можливості у спадкоємця оформити спадщину в позасудовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою по АДРЕСА_3 , право власності на 1/2 частку:
- житлового будинку, загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 40,6 кв.м, з відповідною часткою господарських та надвірних споруд: сараю літ. «Б», погрібу літ. «Пг», вбиральні літ. «У», огорожі № «1-3», які розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області.
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.04.2024.

Суддя С.М.Токарєв