Справа №490/8148/21 Головуюча у 1-й інстанції Шолох Л. М.
Провадження № 22ц/812/966/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Самчишиної Н. В.,

із секретарем: Андрієнко Л. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

подану від її імені представником ОСОБА_2 ,

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 квітня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Шолох Л. М. в залі суду у місті Миколаєві о 15 годині 30 хвилин зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Надра» з ринку

(далі Фонд гарантування) ,

приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу

Душейко Олесі Михайлівни

(далі приватний нотарісу Душейко О. М.),

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Дніпрофінансгруп»

про визнання припиненим права застави на автомобіль

та зобов`язання припинити обтяження,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Надра» з ринку, приватного нотаріуса про визнання припиненим права застави ПАТ КБ «Надра» та зобов`язання нотаріуса зняти обтяження з автомобіля BMW 530, номер об`єкта НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який позивачка придбала 13 червня 2015 року у ОСОБА_3 , зареєструвала за собою, але в наступний час не може здійснити відчуження за наявністю обтяження попереднього власника за договором «Автопакет» та договором застави.

В обґрунтування позову зазначала, що попередній власник автомобіля придбав його у кредит, який не погасив, але на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 9 квітня 2014 року у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_3 , усі вимоги, які були пред`явлені до нього, зокрема ПАТ КБ «Надра» вважаються погашеними.

Тому після ліквідації банка-кредитора та визнання його вимог погашеними, позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса Душейко О. М. про зняття обтяження на предмет застави автомобіль BMW 530, що зареєстровано 29 жовтня 2013 року за №13979822 за боржником ОСОБА_3 .. Але у припиненні обтяження їй відмовлено з посиланням на необхідність подачі заяви обтяжувачем, яким є кредитор.

У травні 2022 року відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Надра» з ринку звернувся з заявою про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Одночасно подав відзив на позовну заяву, де вважав її безпідставною і необґрунтованою, а також такою, що не підлягає задоволенню виходячи з того, що кредитор за борговими зобов`язаннями замінений, а твердження позивачки про погашення вимог банку не відповідають дійсності та нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», внаслідок чого підстави для припинення обтяження відсутні.

У запереченнях на відзив та заяву про залучення третьої особи на стороні відповідача позивачка, діючи через свого представника, вважала їх доводи безпідставними, а зобов`язання боржника припиненим у відповідності до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідачка приватний нотаріус Душейко О. М. направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 січня 2023 року залучено до участі у справі у якості третьої особи ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп».

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 квітня 2024 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою пред`явлено вимоги до неналежних відповідачів та не вирішено питання про залучення усіх зацікавлених осіб.

В апеляційній скарзі позивачка, від імені якої діє представник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначила, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 9 жовтня 2014 року затверджено ліквідаційний баланс боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , за яким кредиторські вимоги боржника вважаються погашеними, внаслідок чого вважала наявними підстави для припинення обтяження у вигляді застави спірного автомобіля. Тому при здійсненні Фондом гарантування продажу від імені попереднього кредитора ПАТ КБ «Надра» прав вимоги, кредитна заборгованість ОСОБА_3 не могла бути включена до лоту з продажу у 2020 році. За припиненням основного зобов`язання застава також вважається припиненою, а усі обтяження щодо неї підлягають виключенню з відповідного реєстру.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

При вирішенні справи судом встановлено, що автомобіль легковий-седан - В BMW 530, номер об`єкту НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , набуто ОСОБА_3 на праві власності на підставі укладеного ним 10 серпня 2007 року з ПАТ «КБ «Надра» договору «Автопакет» №08/08/2007/840К-1448 з розміром основного зобов`язання на суму 29 000 доларів США. Автомобіль передано банку під заставу та на нього накладене обтяження, дані про яке внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.11).

9 жовтня 2014 року ухвалою Господарського суду Миколаївської області припинена діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , а усі вимоги пред`явлені до нього кредиторами, зокрема ПАТ «КБ «Надра» на суму 379 672 грн 01 коп. визнані погашеними. Транспортний засіб BMW 530, державний номерний знак НОМЕР_2 , за відсутністю його на балансі підприємця вирішено списати за протоколом зборів кредиторів №3 від 3 липня 2014 року (а.с.15-22).

22 травня 2020 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Надра» з ринку право вимоги за договором «Автопакет» №08/08/2007/840К-1448 із договором застави автомобіля BMW 530, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , продано новому кредитору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп».

В той же час, пред`являючи позов не до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_3 , а до Фонду гарантування та приватного нотаріуса, позивачка ОСОБА_1 просила припинити право застави із виключенням обтяження на автомобіль BMW 530, номер об`єкту НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , де посилалася на порушення свого права щодо вільного розпорядження належним їй майном, яке підтвердила шляхом надання документів з реєстрації права власності за неї на інший автомобіль.

Так, за витягом із реєстру прав власності на рухоме майно, вбачається, що за ОСОБА_1 13 червня 2015 року зареєстровано право на автомобіль BMW 530TD № кузова НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , на підставі чого їй видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , у якому номер кузова має подвійне значення НОМЕР_1 та НОМЕР_3 (а.с.9-10).

Втім, правовстановлюючого документу на придбання ОСОБА_1 автомобіля у ОСОБА_3 матеріали справи не містять, як не містять і договору застави, право за яким позивачка просить припинити.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

За змістом положень статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (стаття 19 цього ж Закону).

Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

За статтею 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Відповідно до диспозиції статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

При тому статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначається, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Тому, аналізуючи наведені норми матеріального права, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно зазначив, що належними відповідачами у справі повинні бути особи, які можуть задовольнити вимоги позивачки, зокрема вирішити питання про припинення права застави, стороною якого ОСОБА_4 не є, внаслідок чого така матеріально-правова вимога зачіпляє, передусім, права та обов`язки сторін договору застави, якими у цій справі є боржник-фізична особа ОСОБА_3 , а не фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , діяльність якого припинена, та новий кредитор за вимогою - ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп».

Сам Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Надра» з ринку, після проведення аукціону та реалізації права вимоги на користь третьої особи, не є тією особою, що може відповідати за матеріальною вимогою, яку ОСОБА_1 пред`явила у позові до нього.

За положеннями статті 74 Закону України «Про нотаріат» та роз`ясненнями Міністерства юстиції «Роз`яснення Міністерства юстиції України щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації» від 4 червня 2009 року визначається перелік осіб, за заявами яких нотаріус може зняти заборону щодо відчуження транспортних засобів, а саме: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики; заставодавця та заставодержателя про припинення договору застави або лише заставодавця у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання; заставодавця у разі визнання рішенням суду договору застави недійсним; або боржника, якщо він надасть нотаріусу докази відсутності кредитора у місці виконання зобов`язання або ухилення кредитора від прийняття виконання чи в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Тобто питання припинення права застави, яке виникло на підставі договору застави, та пов`язане з цим скасування обтяження рухомого майна, повинно вирішуватися за участю сторін правочину чи їх правонаступників.

Посилання позивачки та її представника на безпідставність вимоги суду щодо участі у справі кредитора чи його правонаступника, у зв`язку із визнанням грошового зобов`язання погашеним, суперечить не лише самим обставинам справи та пред`явленим позовним вимогам про визнання застави припиненою, а ще і не відповідає нормам матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

За наведеного, у справі повинні бути правильно визначені, як учасники справи, так і підтверджена на момент виникнення спору наявність чи відсутність самого предмета застави.

В той же час позивачкою не доведена наявність у неї права власності на предмет застави, оскільки надані нею судові рішення, постановлені під час розгляду господарської справи, вказують на відсутність у ФОП ОСОБА_3 права продажу предмета застави у червні 2015 року за списанням цього транспортного засобу BMW 530, державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі протоколу зборів кредиторів №3 від 3.07.2014.

Так, за положеннями пункту 45 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009), вибракувані (списані) транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а фізичних осіб - за заявами їх власників. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до сервісних центрів МВС. Вивільнені після зняття з обліку транспортних засобів у зв`язку з їх вибракуванням (списанням) складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються у розпорядженні власників. Відповідні сервісні центри МВС за зверненням власника видають на такі складові частини довідки встановленого зразка.

Отже, після списання транспортного засобу, який є предметом застави, за відсутністю у позивачки правовстановлюючого документу на його придбання від заставодателя, а також надання нею свідоцтва про реєстрацію нового транспортного засобу, який за технічними параметрами суттєво відрізняється від предмета обтяження, під час розгляду справи неможливо встановити, як ідентичність цих транспортних засобів, так і переробку одного списаного автомобіля зі створенням іншого нового транспортного засобу, чи поєднання двох автомобілей з утворенням нового. Внаслідок чого стверджувати, що право позивачки є порушеним внаслідок відмови приватного нотаріуса зняти обмеження з заставленого рухомого майна, передчасно, оскільки наведені ОСОБА_1 обставини не є підтвердженими та ґрунтуються виключно на припущеннях.

За наведеного, висновки суду першої інстанції про підстави відмови у задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 позову до Фонду гарантування та приватного нотаріуса є правильними та такими, до яких суд дійшов з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів не вбачає підстави для його скасування у відповідності до статті 375 ЦПК України, та вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Підстави для перерозподілу судових витрат у відповідності статті 141 ЦПК України відсутні

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 квітня 2024 року залишити без змін. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Н. В. Самчишина