Провадження № 2-о/686/435/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькомусправу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем реєстрації та проживання заявниці в квартирі АДРЕСА_1 ;заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 300 метрів до квартири АДРЕСА_1 , який є постійним місцем проживання заявниці; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці/місцях, невідомому кривднику; направити ОСОБА_2 за рішенням суду до Хмельницького міського центру соціальних служб для проходження програми для кривдників терміном до одного року.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що кривдник, який являється її сином з 2018 року вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного та економічного характеру.

Кривдник наносить їй психологічні та тілесні травми, постійно виражається до неї нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, виганяє з квартири, залякує, б`є.

05 травня 2024 року та 03 червня 2024 року за її викликом виїжджали працівники Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою їх спільного місця проживання, які здійснили роз`яснювальну роботу, склали на ОСОБА_2 протоколи про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, однак домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру кривдником відносно своєї матері триває досі. У неї постійно виникають побоювання чергового насильства з боку кривдника та страх перебувати вдома. Вона перебуває в постійному стресовому стані через це.

Саме у викладених вище обставинах заявниця вбачає прояви домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру, яке чинить відносно неї кривдник ОСОБА_2 , а тому вважає за необхідне звернутися з даною заявою до суду про видачу обмежувального припису відносно кривдника.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступних висновків.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Як встановлено з матеріалів справи 05.05.2024 року інспектором СРПП ВП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Боровик О.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД

№092241 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 05.05.2024 року близько 19 год. 30 хв. в ст. Богдановці по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, чим порушив вимоги термінового заборонного припису серія АА №386307 від 30.04.2024 року.

Також, згідно протоколу серія ВАД №092298- від 03.06.2024 року - ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 14.05.2024 року близько 23 год. 30 хв. в ст. Богдановці по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 , психологічного характеру, що виражалося в висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправою.

Станом на час розгляду даної справи, відповідні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказаними протоколами не розглянуті.

Інші докази, які б могли свідчити про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , у їх сукупності, в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінивши можливі ризики застосування психічного чи фізичного насильства у майбутньому матеріали справи не містять, заявником таких теж не надано таких доказів суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350-4,350-6 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 24.06.2024 року.

Суддя: