Справа №333/5644/24
Провадження №: 2-о/755/369/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27 червня 2024 року суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Варнавська Л.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду міста Запоріжжя із заявою, відповідно до якої просить суд оголосити ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 померлою - 13.02.2023 року.

Вказану заяву передано в провадження судді Варнавської Л.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ст. 293 ЦПК України).

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що мати заявника - ОСОБА_2 через стан свого здоров`я не змогла виїхати із окупованої території та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в АДРЕСА_2 . На підтвердження чого надано роздруковані фотографії з кладовища та похорон.

Заявник просить оголосити свою матір померлою посилаючись на вимоги ст.ст. 46, 47 Цивільного кодексу України.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Заявник посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 46 ЦК України, а саме, на те що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, у заяві зазначає про те, що йому відомі були відомості про перебування його матері.

Оголошення особи померлою слід відрізняти від процедури встановлення в судовому порядку факту смерті (пункт 8 частини 1 статті 315 ЦПК України). В цьому випадку заінтересовані особи звертаються до суду внаслідок того, що орган РАЦС відмовляє в реєстрації юридичного факту смерті, незважаючи на те, що існують докази настання смерті особи в певний час і за певних обставин. Оголошення ж особи померлою засновується не на факті смерті, а на його презумпції.

За змістом заяви ОСОБА_1 є підстави вважати, що ОСОБА_2 померла у певний час і за певних обставин.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що існує ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою передбачений порядок встановлення факту смерті особи, Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц).

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Оскільки, заявник просить оголосити фізичну особу померлою, то заява повинна містити, у тому числі, обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявником таких обставин не зазначено, що унеможливлює відкриття провадження у справі, заяву необхідно залишити без руху, надати заявникам строк 15 днів для усунення недоліків, а саме для зазначення обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникам разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Варнавська