Справа № 619/550/22
Провадження № 2/535/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 квітня 2024 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Мальцева С.О.,

секретар судового засідання Кашуба Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Котельва цивільну справу № 619/550/22 за позовом ОСОБА_1 до Універсальної біржі «Україна» про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Універсальної біржі «Україна», в якому просив визнати дійсним договір №У-11-581-H від 13.11.1997 року купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , укладений між, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діяв від себе особисто та по довіреності від імені ОСОБА_4 , підписаний та зареєстрований нa Харківській універсальної біржі від 13.11.1997 за №У-11-581-Н, зареєстрований «Інвенрос» за р.№ НОМЕР_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справу № 619/550/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 13.11.1997 року його покійна мати ОСОБА_2 придбала частину житлового будинку . Зазначену угоду було укладено в письмовій формі на Універсальній біржі «Україна». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. Оскільки угоду купівлі-продажу фактично виконано, а на даний час позивачу перешкоджає дана обставина успадкувати майно після смерті матері, позивач просив про задоволення позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомленирй належним чином, але надав до суду заяву від 11.09.2023 року, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с 43).

Представник відповідача - Універсальної біржі «Україна» до суду не з`явилися, про час слухання справи повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. До суду не надійшло відзиву на позов (а.с 37, 46).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору купівлі-продажу № У-11-581-H від 13.11.1997 року; копію технічного паспорту на нерухоме майно), приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

Судом встановлено, що 13.11.1997 року покійна мати позивача - ОСОБА_2 придбала 2/3 частини житлового будинку . Зазначену угоду було укладено в письмовій формі на Універсальній біржі «Україна». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. Оскільки угоду купівлі-продажу фактично виконано, а на даний час позивачу перешкоджає дана обставина успадкувати майно після смерті матері, позивач просив про задоволення позову.

Згідно договору - доручення від імені: ОСОБА_3 , який діяв від себе особисто та по довіреності від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_2 13 листопада 1997 року придбала 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір №У-11-581-H від 13 листопада 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діяв від себе особисто та по довіреності від імені ОСОБА_4 був підписаний та зареєстрований на Харківській універсальної біржі від 13.11.1997 за №У-11-581-H.

Відповідно до вказаного Договору, предметом договору є 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: кухня 1-1, прихожая 1-2, гараж «Ж», частина огорожі, жила 1-3,1-4, літня кухня «Е», погріб «в», сарай «в», що розташовані на земельній ділянці площею 814 кв.м.

За домовленістю сторін продаж здійснено за 5200 (п?ять тисяч двісті) грн., які Покупець сплачує Продавцю до підписання Договору та 1000 (тисяча) грн. не пізніше 01.07.1998 p.

Згідно до п.1.14 вказаного Договору, на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу», правочини, які зареєстровані на Біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Право власності ОСОБА_2 на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями було зареєстровано в «Інвенрос» за р. № 1457.

ОСОБА_2 , як покупець, сплатила продавцям належну за договором ціну, а останні отримали від неї гроші та передали у її розпорядження 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , разом з родиною заселилися до вказаної частини житлового будинку, завезли в нього свої речі, почали готуватися до ремонту, сплачувати необхідні платежі, придбавати будівельні матеріали. Таким чином, ними були виконані всі суттєві вимоги угоди, викладені в Договорі № У-11-581-Н від 13.11.1997 року.

Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов договору та відбулося його виконання. На момент укладання угоди та за минулий час сторони не мали претензій один до одного.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦІК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України 2003 року, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносии щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Спірні відносини виникли у листопаді 1997 року, а відповідно, для їх врегулювання слід застосувати ЦК України в редакції 1963 року.

Так, положеннями ст. 42 ЦК України (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної ).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК (в редакції 1963 року).

У той же час, відновідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, судом встановлено, що при укладенні угоди було порушене право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу будинку, який потребував нотаріального посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу № У-11-581-H від 13.11.1997 року, укладеним на Універсальній біржі «Україна» (а.с 5-6).

Крім того, відбулося повне виконання умов договору, але продавець ухилився від нотаріального посвідчення угоди, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу частини спірного будинку.

Тобто, діючи на час укладення спірного договору купівлі-продажу норми законодавства передбачали, що у разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін

На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та керуючись ст.ст. 12; 13; 82; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Універсальної біржі «Україна» про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № У-11-581-Н від 13.11.1997 року купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діяв від себе особисто та по довіреності від імені ОСОБА_4 , підписаний та зареєстрований на Харківській універсальній біржі від 13.11.1997 року за № У-11-581-Н, зареєстрований в «Інвенрос» за р.№ 1457.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Мальцев