Провадження №2/389/841/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засіданні Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу в загальному позовному провадженні, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивачем до суду подано дану позовну заяву в якій вона просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди їх батька - ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що 15 жовтня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , а до цього проживали спільного без укладення шлюбу однією сім?єю. До укладення шлюбу та в шлюбі у них народилися спільні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, з серпня 2020 року позивач та відповідач фактично не проживають однією сім?єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть. Рішенням суду від 29 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 29 січня 2021 року, їх шлюб розірвано. Також за судовим рішенням від 20 травня 2022 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх чотирьох дітей у розмірі частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дітьми повноліття.

На даний час позивач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживають і їх з відповідачем діти, з яких тільки старший син ОСОБА_7 зареєстрований з нею за місцем свого проживання за вказаною адресою.

18 липня 2024 року позивач звернулася з заявою про реєстрацію малолітніх дітей до відділу реєстрації виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в якій просила зареєструвати місце реєстрації проживання її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за її адресою реєстрації проживання. Однак, вищевказаним органом у реєстрації місця проживання дітей було відмовлено, оскільки відповідач як батько дітей не надав згоду на таку реєстрацію дітей за місцем їх проживання. У свою чергу відповідач на її неодноразові звернення щодо надання ним згоди на реєстрацію дітей за її місцем реєстрації проживання, відповідає категоричною відмовою, посилаючись на те, що йому це не потрібно і він не бажає вчиняти будь-які дії щодо надання такої згоди. Водночас, фактично у позивача з відповідачем не має спору щодо місця проживання дитини, а існує спір щодо надання відповідачем дозволу на реєстрацію місця проживання наших дітей за її адресою проживання там де фактично проживають діти. Відповідач взагалі ніколи не бажав, щоб діти проживали з ним.

У житловому приміщенні де зареєстрована та проживає позивач, вона є членом сім?ї наймача цього житла - її матері ОСОБА_8 , яка є наймачем вказаного житла, що підтверджується відповідними документами. Мати позивача не заперечує щодо реєстрації дітей за вказаною адресою та крім цього, відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім?ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім?ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім?ї права користуватися жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім?ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Виходячи з того, що відповідач не бажає виконувати свій обов`язок щодо вчинення певних дій для реєстрації місця проживання дітей, позивач в інтересах дітей змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення започного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, причини її неявки суду не відомі.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгялу справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-які письмові пояснення по суті спору, клопотання до суду не надходили.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 15 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровоської області від 29 грудня 2020 року (справа ЄУН 174/736/20). Дошлюбне прізвище позивача - ОСОБА_9 (а.с. 15-18).

Відповідно до копії свідоцтв про народження позивач та відповідач мають трьох спільних дітей: неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6,7,8). Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року з відповідача на користь позивача на утримання дітей стягнуто аліменти до їх повноліття (а.с. 12-20).

18 липня 2024 року позивачем до відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області подано заяви про реєстрацію місця проживання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Але у реєстрації місця проживання дітей відмовлено, у зв`язку з ненаданням згоди батьком дітей (а.с.9-10,11-12,13-14).

За даними паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , позивач з 27 липня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4).

Згідно з договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07 квітня 2010 року наймачем житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_8 (а.с. 24).

Як свідчить витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №2928 від 13 вересня 2024 року, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.31).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статі 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом ч.2, 4 ст.7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрацію місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Декларування місця проживання або подання заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) визначено Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 (надалі за текстом Порядок №265).

Відповідно до п. 16 Порядку №265 місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

У відповідності до п.14. Порядку №265 дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди.

Як встановлено, позивач не має можливості отримати від відповідача згоду на реєстрацію місця проживання дітей, оскільки він ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання дітей за адресою її місця проживання та реєстрації. Відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області позивачу відмовлено в реєстрації місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з причини не надання згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків. А тому суд вважає, що із урахуванням законних інтересів дітей, необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця їх проживання без згоди батька.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Не надаючи згоди на реєстрацію місця проживання дітей, батько (мати) тим самим порушує права дитини та права того з батьків, з ким проживає дитина, на вільний вибір місця проживання.

Відповідач у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надав, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому суд виходячи з пріоритету інтересів дітей приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.2,4,12,13,81,89,141,223,263-265,274,280-282,284, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька дітейй - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.В. Берднікова