Справа № 314/4187/24
Провадження № 2/314/1423/2024
25.12.2024 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Кононенка І.О.,
секретар судового засідання - Билименко Т.В.,
до Вільнянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить встановити місце проживання дітей з батьком дітей.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06.08.2008 року уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.10.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/3306/21 винесено рішення, яким шлюб розірвано. Рішення набуло законної сили 25.11.2021 р. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 21.02.2022 р. Вільнянським районним судом Запорізької області винесено судовий наказ , справа № 314/383/22 за яким із Відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь дітей. Виконавчий комітет Михайлівського сільської ради Запорізького району Запорізької області постановив рішення, яким задовольнив заяву ОСОБА_1 та затвердив висновок, яким визначив місце проживання дітей з батьком.
Під час спільного проживання, в останній рока між нами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із нас має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини фактично припинилися з 2018 року. Також, ОСОБА_2 не мешкала з позивачем та дітьми однією сім`єю починаючи з 2018 року. Дітьми відповідачка не займається.
В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, своїх заперечень не надала.
Представник органу опіки та піклування Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, підтвердила актуальність затвердженого висновку.
Свідки в судовому засіданні пояснили, що дійсно після розлучення батьків їхня мати залишила їх та пішла проживати окремо, а вони залишилися проживати з батьком.
Діти ОСОБА_5 , 2008 року народження ОСОБА_4 , 2011 року народження просили залишити їх проживати разом з батьком .
Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.
Згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.10.2021 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвано.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно рішення від 09.11.2021 №203 затверджено висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 21.08.2024 року №02-01-45/582 вбачається що до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про те що до складу сім`ї (зареєстровані) входять : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою .
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час діти проживають разом з батьком, за місцем проживання дітей створені всі умови для дітей, батько виховує та утримує дітей, між ними встановлений міцний психологічний зв`язок, існує довіра, взаєморозуміння, тому суд вважає вірним визначити місце проживання дітей з батьком.
Саме проживання дітей із батьком, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дітей, забезпечить комфортні умови та сприятиме їхньому здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 42, 77-81, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 157, 160, 161, 180-183 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних третя особа: Служба у справах дітей Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення місця проживання дітей з батьком дітей - задовольнити.
Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Іван Олександрович Кононенко