Справа № 369/5033/24
Провадження № 2/369/4815/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/5033/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2024 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в формі 1/3 усіх видів доходів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок. Вважала, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його доходів, оскільки діти проживають разом з нею.

25.04.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У відзиві від 20.06.2024 року на позовну заяву сторона відповідача визнала позовні вимоги в частині розміру аліментів на утримання двох дітей, вказувала, що як до розірвання шлюбу, так і після розірвання відповідач добровільно утримував дітей у спосіб перерахування грошових коштів на рахунок позивача, зокрема зазначав, що протягом 23 березня 2023 року по червень 2024 року включно сплатив на утримання дітей 43000,00 грн, які мають бути враховані у загальній сумі аліментів, яка підлягає стягненню на утримання дітей. Також посилалася на те, що відповідач є інвалідом 2 групи, а тому на нього не можуть бути покладені судові витрати.

Ухвалою Києво-СвятошинсЬкого районного суду Київської області від 01.07.2024 року витребувано від Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України відомості про отриманий дохід відповідача за 2023 рік, відомості щодо зміни керівників та бенефіціарів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕКОВТОР» код: 44977758; Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ „ЄНОТ», код 44685608; Приватного підприємства «ЕКО-СІТІ», код 42758841; Громадської організації «МИСЛИВСЬКО - РИБАЛЬСЬКИЙ КЛУБ „ШЛЯХ», код 41359695, а також відомості, щодо обов`язкових платежів за 2023 рік відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕКОВТОР» код: 44977758; Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ „ЄНОТ», код 44685608; Приватного підприємства «ЕКОСІТІ», код 42758841; Громадської організації «МИСЛИВСЬКО - РИБАЛЬСЬКИЙ КЛУБ „ШЛЯХ», код 41359695.

В судове засідання позивач повторно не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Представник позивача повторно у судове засідання не з`явився, направив суду клопотання про відкладення судового засідання з підстав, які суд вважає неповажними, оскільки представником позивача не надано суду доказів його участі в іншому судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за наявними матеріалами за її відсутності.

А тому з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України та предмет спору суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасників справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності та покази свідка, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року, про що Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області був вчинений актовий запис № 174 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2024 року у справі № 369/2575/24 зазначений шлюб було розірвано.

Від цього шлюбу сторони по справі мають двох спільних доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 03, вчинений 11.01.2010 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що 11.01.2010 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 25, вчинений 12.01.2018 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 12.01.2018 року видане свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 ).

Сторона позивача не надала суду належних та допустимих доказів проживання дітей разом з позивачем, що входить до предмета доказування, передбаченого ст. 181 СК України. В той же час ці обставини не заперечувала сторона відповідача, а також надала копії квитанції на сплату аліментів на утримання дітей. З огляду на викладене та з урахуванням вимог ст. 82 ЦПК України суд вважає ці обставини встановленими.

У відповідності до ч. 8 ст. 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язок особистий, індивідуальний, а не солідарний.

Відповідно до ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд приймає до уваги те, що відповідач є військовослужбовцем, отримує пенсію як інвалід 2 групи, добровільно приймає участь в утриманні дітей, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини своїх доходів. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, суд вважає 1/3 частину доходів (заробітку) відповідача необхідною та достатньою для належного утримання дітей.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину підлягають стягненню з 23.03.2024 року.

Відповідно до ст.430ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вимог про компенсацію витрат на правничу допомогу не заявляла, а відповідач є інвалідом 2 групи і також не заявляв про компенсацію витрат на правничу допомогу, то судові витрати у цій справі відносяться на рахунок держави відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 76-81, 141-142, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частин від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 березня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Після досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 24.12.2024 року.

Суддя А.В. Янченко