Справа № 702/960/23
Провадження № 2/702/67/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

26.06.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю

секретаря судового засідання Прилуцької О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просив стягнути заборгованість за кредитним договором № у сумі 19258 грн. 81 коп., за договором позики № 3473797 у сумі 6869 грн. 01 коп., а також судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.11.2020 року ОСОБА_1 , уклала з ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" кредитний договір № , який підписаний електронним підписом позичальника. Всупереч умовам зазначеного кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання, таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором № в розмірі 19258 грн. 81 коп., з яких: 14094 грн. 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 2 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками; 5162 грн. 27 коп. заборгованість по комісії. 31.10.2020 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" 1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договір позики № 3473797, який підписаний електронним підписом позичальника. Всупереч умовам зазначеного договору позики відповідач не виконала свого зобов`язання, таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за договором позики № 3473797 в сумі 6809 грн. 01 коп., з яких: 2895 грн. 75 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3973 грн. 26 грн. - заборгованість за відсотками. 07.10.2016 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "Таскомбанк" було укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. 21.03.2023 року між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф. 14.06.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 14/06/21. У відповідності до умов договору факторингу та договору позики, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняла права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором та договором позики. В порушення умов кредитних договорів відповідач зобов`язання не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість.

Ухвалою від 09.01.2024 року прийнято позов про стягнення заборгованості. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надав подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Ухвала суду про відкриття провадження та судовою повісткою надсилалися відповідачу за місцем реєстрації, проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до укладеного договору, ОСОБА_1 отримала від ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" позику у сумі 14094 грн. 20 коп. на строк 48 днів, зі сплатою щомісячних відсотків у розмірі 1,50 %. Кінцевий термін повернення позики - 22.12.2020.

07.10.2016 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Центр фінансових рішень" та Акціонерним товариством "Таскомбанк" було укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" передає (відступає) АТ "Таскомбанк" за плату належні йому права вимоги, а АТ "Таскомбанк" набуває належні ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 21.03.2023 року між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф у відповідності до умов якого АТ "Таскомбанк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Таскомбанк" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини за кредитним договором № між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 виникли 05.11.2020 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, таким чином на час укладення договору факторингу у ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № оскільки ОСОБА_1 , на час укладання договору факторингу не була боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором.

Згідно реєстру прав вимоги № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, АТ "Таскомбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підписали передачу права вимоги за кредитним договором № укладеним з ОСОБА_1 /а.с.19/.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13".

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 21.03.2023 до відповідача за кредитним договором № , а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ПАТ «Таскомбанк» не мав права на відступлення права вимоги, якими він не володів.

Згідно договору позики № 3473797 від 31.10.2020 року ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір позики відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала від ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" позику у сумі 2895 грн. 75 коп. на строк 14 днів, зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 2,70%.

14.06.2021 року між ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року та розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 6869 грн. 01 коп., з яких: 2895 грн. 75 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3973 грн. 26 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до положень статей 5,15 Закону України "Про електронній документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі.

Встановлено, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. укладеного між ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" та вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу за договором позики в розмірі 2895 грн. 75 коп.

Щодо стягнення заборгованості по відсоткам, то дані вимоги підлягають частковому задоволенню оскільки ТОВ "ФК "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало відповідачу позику строком на 14 днів, тому стягненню підлягають відсотки в розмірі 1094 грн 59 коп. (2895,75х(2,70/100)х14), де 2,70 - процентна ставка за день; 14 - кількість днів на які видано позику.

При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування заявлених відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 3990,34 /26127,82 х 100 = 15,27% або 409,84 грн. (2 684 х 15,27%).

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 95, 141, 247,258-259,263-265,354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Фінансової компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , IBAN № НОМЕР_2 в АТ "ТАСкомбанк") заборгованість за договором позики № 3473797 у сумі 3990 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансової компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати у розмірі 409 грн. 84 коп.

В задоволенні інших позовних вимог, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Нейло