№2-455/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання: Альонову М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області в ході розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2009 року у цивільній справі №2-455/09 судом було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини, 23 листопада 2009 року вона його отримала. Оригінал виконавчого листа вона втратила, а тому просить суд видати їй дублікат виконавчого документа.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України питання виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дубліката є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

Відповідно до ч.5 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно до ч.5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи, що видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Також, ч.1 ст. 12 «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2009 року з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вищевказаного рішення суду 23 листопада 2009 року Млинівським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист по даній справі.

Як вбачається з відповіді Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21 червня 2024 року виконавчий лист №2-455/09, виданий на виконання рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на виконанні у відділі не перебуває.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) виконавчий лист №2-455 від 23 листопада 2009 року, виданий Млинівським районним судом Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 перебував на виконанні у відділі з 17 червня 2010 року по 20 липня 2010 року (виконавче провадження №20086880).

20 липня 2010 року виконавче провадження №20086880 закінчено на підставі п. 10. ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено для виконання за належністю до ДВС Луцького міського управління юстиції.

У частині першій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органам державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ... право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатисьяк невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як цепередбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складомчастина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист було втрачено, як вбачається з заяви ОСОБА_1 і інших доказів, які б спростовували доводи заявниці щодо втрати виконавчого листа, в судовому засіданні не здобуто та приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, оскільки мова йде про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа слід задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

На підставі наведеного,

керуючись ст. 431, 433, 353, п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Задоволити заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2-455/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала суду про видачу дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура