ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 687/520/24

Провадження № 22-ц/4820/1165/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року про відмову у забезпеченні позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_1 зазначила, що 29 лютого 2021 року вона позичила ОСОБА_2 4 500 доларів США, які той зобов`язався повернути за 6 місяців, як приїде з Польщі. На підтвердження факту укладення договору позики та передачі коштів відповідач видав їй розписку. Наразі ОСОБА_2 частково сплатив борг у розмірі 243 долари 59 центів США, а сума неповернутої позики становить 4 256 доларів 41 цент США.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 4 256 доларів 41 цент США боргу за договором позики.

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

Одночасно з позовом ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Шамрая В.В., подала суду заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що з метою неповернення боргу ОСОБА_2 має намір відчужити належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (далі квартира). Невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду та перешкодить ефективному захисту права позивачки на отримання боргу.

ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на квартиру, але в межах суми заявлених позовних вимог 4 256 доларів 41 цент США, що еквівалентно 168 426 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Шамрая В.В., про забезпечення позову.

Суд керувався тим, що заявлений позивачкою захід забезпечення позову не є співмірним із ціною позову, відтак у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 може відчужити квартиру, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Невжиття судом заходу забезпечення позову майнового характеру унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав позивачки. Суд допустив суперечливі висновки та не врахував співмірність заявленого заходу забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 є власником квартири.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір з приводу невиконання останнім зобов`язання за договором позики.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В силу статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Предметом заявленого позову є зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики у розмірі 4 256 доларів 41 цент США, що еквівалентно 168 426 грн.

Водночас матеріали справи не містять належних і достатніх доказів про те, що запропонований ОСОБА_1 захід забезпечення позову (арешт на квартиру) є співмірним із заявленими нею позовними вимогами, а невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, ефективний захист і поновлення порушених прав позивача.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на обґрунтованість заяви про забезпечення позову та неналежну оцінку судом зібраних доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють порядок вирішення судом питання забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 28 червня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Борсук В.О.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27