печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Печерський районний суд в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Гаманюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Печерського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу, зацікавлені особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженого представника фонду гарантування вкладів Матвієнка Андрія Анатолійовича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою та просить визнати дії головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шевченка М.Р. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу, а саме:

-Виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 листопада 2021 року по справі №757/63535/18-ц, про зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» повернути ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , тип транспортного засобу: вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований РЕП 2-го НРВ ДАЇ в м. Кременчук - ВДАЇ в Полтавській області 13.10.2007 року та передати ключі від даного вантажного автомобіля;

-виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 листопада 2021 року по справі №757/63535/18-ц, про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., стягувачу без прийняття до виконання від 25.11.2021 року неправомірним.

А також винести Постанову якою скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.11.2021 року, а саме по справі №757/63535/18-ц, про зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» повернути ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , тип транспортного засобу: вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований РЕП 2-го НРВ ДАЇ в м. Кременчук - ВДАЇ в Полтавській області 13.10.2007 року та передати ключі від даного вантажного автомобіля, виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 листопада 2021 року по справі №757/63535/18-ц, про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.;

-зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження за виконавчими документами, а саме виконавчим листом, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 листопада 2021 року по справі №757/63535/18-ц, про зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» повернути ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , тип транспортного засобу: вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований РЕП 2-го НРВ ДАЇ в м. Кременчук - ВДАЇ в Полтавській області 13.10.2007 року та передати ключі від даного вантажного автомобіля;

-виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 листопада 2021 року по справі №757/63535/18-ц, про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

Державний виконавець, дії якого оскаржуються, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.11.2011 року Головним державним виконавцем Шевченко М.Р. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, відповідно до п. 4, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02.10.2015 рокуи№181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням процедуру ліквідації ПАТ «Дельта банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначенні статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Керуючись п. 4 частини чевертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виключний перелік випадків повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (відмова у відкритті) визначений ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На даний час Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», що не оспорюється скаржником.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Заявник вважає, що ПАТ«Дельта Банк» в даному випадку є банком-боржником, оскільки це поняття в Законі України «Про виконавче провадження» не розтлумачене і може застосовуватись до банку, який заборгував кредиторам.

Суд не погоджується з даним висновком, оскільки статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік вимог до виконавчого документа, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). Крім того, як зазначалося вище, в цій статті наведений перелік випадків, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

З копії виконавчого листа № 757/63535/18-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 02.11.2021 року вбачається, що боржником є ПАТ «Дельта Банк», а стягувачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Тобто у цій конкретній справі право вимагати примусове виконання судового рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення майна та стягнення коштів, у останньої виникло після введення тимчасової адміністрації в банку та початку процедури його ліквідації.

Не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням цивільного судочинства, що спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення наявність норми п. 4 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Аналогічні правові висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.04.2018 у справі №910/11908/16, у постанові від 06.11.2019 у справі №761/14537/15-ц, у постанові від 15.04.2020 у справі №761/24136/15-ц.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, остаточне судове рішення набуло законної сили і повернення без виконання виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» є порушенням права скаржника на доступ до суду (статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що ратифікована 17 липня 1997 року Верховною Радою України, набрала чинності для України 11 вересня 1997 року) та права на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу Конвенції).

Державний виконавець наділений правом повернути виконавчий лист стягувачу без виконання у випадку, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, в той же час, остаточне рішення у справі було ухвалене після відкликання банківської ліцензії банку-боржника, враховуючи значний проміжок часу, що пройшов до ухвалення остаточного рішення, особа, яка захищала своє право на стягнення коштів, втратила можливість заявити свої вимоги до банку відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не повинна нести додатковий тягар із повторного доведення своїх законних вимог відповідно до іншого механізму реалізації таких прав, встановленого державою, тому суд вважає, що в діях державного виконавця відсутнє порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», в той же час враховуючи принцип верховенства права суд вважає за можливе скасувати повідомлення державного виконавця та зобов`язати її прийняти до виконання виконавчий лист в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, варто зазначити, що у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вчиняти дії, необхідні для виконання судового рішення, а непроведення таких дій є окремою підставою для звернення до суду із скаргою, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині зобов`язання державного виконавця вчинити всі необхідні та передбачені Законом виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного державного виконавця Печерського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича у формі повідомлення від 25.11.2021 року, про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №757/63535/18-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 02.11.2021 року.

Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) прийняти до виконання виконавчий лист від 27.05.2021 року у справі №757/63535/18-ц, та відкрити відповідне виконавче провадження за цим виконавчим листом

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Т.В. Остапчук