Єдиний унікальний номер 461/7574/24
Номер провадження 2/341/732/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представник Тараненко А. І. в інтересах ТзОВ «Юніт капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.06.2021 № 710020814 (далі Договір) у розмірі 91775,41 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором від 29.06.2021 № 710020814, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 91775,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 21978,26 грн, заборгованість за процентами 69797,15 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 21.11.2024, яке відкладено на 04.12.2024.

У чергове судове засідання 19.12.2024 сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином.

Представник позивача у позовній заяві, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача 19.12.2024 надіслав до суду додаткові пояснення, у яких просив позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором у розмірі 16455,0 грн. Зазначив, зокрема, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували виконання позивачем умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Довідка позивача про перерахування коштів за допомогою платіжної системи не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу. Також, зазначив, що загальна сума кредиту мала становити 21980,0 грн + 3297,0 грн (сума відсотків, яка не перевищує 15% від суми простроченого платежу) = 25277,0 грн. Враховуючи, що відповідач в межах виконання Договору сплатив 8822,0 грн, то сума, яка підлягає стягненню, становить 16455,0 грн. Визначаючи розмір визнаних процентів, представник відповідача покликається на приписи ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, покликаючись на приписи статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», представник відповідача зазначає, що денна процентна ставка не може перевищувати 1% на день.

Просив розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів, оскільки сторони повідомлені про розгляд справи належним чином, представники сторін просили здійснювати розгляд справи без їхньої участі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

29.06.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 710020814 (а. с. 22-27).

Відповідно до п. 1.1 Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,0 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила).

Згідно з п. 1.2. Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 21980,0 грн одразу після укладення Договору.

Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період). У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору відповідно до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.7 Договору).

Згідно з п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк Дисконтного періоду та строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних у цьому пункті, не обмежена.

При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо ? > Х, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період дорівнює 30 днів.

Відповідно до п. 1.9 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.9.1 виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійсниться щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 62,05 процентів річних, що становить 0,17 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;

1.9.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8 Договору з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 411,36 процентів річних, що становить 1,13 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті;

1.9.3 у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 629,20 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплачених процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтний періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань зі сплати процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту до дати закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8 цього Договору.

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду виклично за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший, ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках, нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Відповідно до п. 1.10 позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в термін платежу) з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8 цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом Дисконтного періоду.

У пункті 1.11 Договору передбачено, що основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з урахуванням усіх продовжень Дисконтного періоду. Та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12 Договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати, визначеної за правилами п. 1.12.1 Договору, але у будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору.

Згідно з п. 1.12 Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору), на наступних умовах:

п. 1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника щодо оплати основної суми кредиту знову відкладаються кожен раз на один календарний день, але не більше, ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;

п. 1.12.2 з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів у день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до 1.13 Договору проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 та 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.

Згідно з п. 1.14.1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою складає 23101,10 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1121,10 грн та суму кредиту у розмірі 21980,0 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка розрахована згідно з методикою Національного банку України та складає 83,17% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 105,10% від суми першого траншу.

Відповідно до п. 1.14.2 Договору у разі настання передбаченої п. 1.9.3 Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань щодо сплати процентів за встановлений в п. 1.2 Договору строк, у розмірі що розрахований за Базовою процентною ставкою орієнтована загальна вартість кредиту складе 33189,80 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 11209,30 грн та суму кредиту у розмірі 21950,0 грн.

Згідно з п. 1.15 Договору продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений повністю та розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

У пункті 5.4 Правил передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: у першу чергу прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу прострочена до повернення сума кредиту.

Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених 1.3 на п. 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання (п. 4.2 Договору).

Цей договір підписаний від імені ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором MNV4V99D.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору від 29.06.2021 № 710020814: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 100-22000,0 грн; строк кредитування, днів 1-30 днів (з можливістю продовження строку); строк та спосіб надання кредиту цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів; процентна ставка, процентів річних дисконтна процентна ставка 3,65% 620,50%, індивідуальна процентна ставка 310,25% 620,50%, базова процентна ставка 620,50%, тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, процентів річних 649% (а. с. 20-21).

ОСОБА_1 подав до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронну заявку на отримання грошових коштів у кредит, де відобразив свої особисті дані, зокрема, номер картки для отримання коштів.

Згідно з копією платіжного доручення від 29.06.2021 підтверджується, що здійснено переказ грошових коштів у розмірі 21980,0 грн, платник ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , переказ коштів відповідно до договору від 29.06.2021 № 710020814, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а. с. 59).

Відповідно до електронного повідомлення та додатку до листа від 08.08.2024 № 3980/47.7-БТ згідно з копією листа від 26.07.2024 № 26/07/24, АТ «Таскомбанк» надає підтвердження, що відповідно до договору про організацію взаємної при переказі коштів фізичним особам від 18.07.2019 № 48 Банк здійснив переказ грошових коштів на рахунки одержувачів, до яких емітовані електронні платіжні засоби щодо операцій, зокрема 29.06.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а. с. 60-62).

28.11.2018 між ТзОВ «Таліон Плюс» (далі Фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 63-69).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно з умовами цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Строк дії цього договору закінчується 28.11.2019 (п. 8.2).

28.11.2019 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а. с. 74).

31.12.2020 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою Договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 викладено у новій редакції, а його дію продовжено до 31.12.2021 (а. с. 75-81).

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 158 від 02.11.2021 до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 64983,91 грн, з яких 21978,26 грн тіло кредиту; 43005,65 грн заборгованість за процентами.

Отже, за умовами договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 та додаткових угод до нього ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором. (а. с. 88-89)

05.08.2020 між ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі Фактор) та ТзОВ «Таліон Плюс» (далі Клієнт) укладено договір факторингу № 05/0820-01 (а. с. 91-96).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно з умовами цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Строк дії цього договору закінчується 04.08.2021 (п. 8.2).

03.08.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 (а. с. 100).

30.12.2022 між ТзОВ« Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01, яка продовжила строк дії договору до 30.12.2024 (а. с. 101).

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 91775,41 грн, з яких 21978,26 грн тіло кредиту; 69797,15 грн заборгованість за процентами.

Отже, за умовами договору факторингу від 05.08.2020 № 05/0820-01, ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором.

20.08.2024 між ТзОВ «Юніт капітал» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 200824, за умовами якого ТзОВ «Юніт капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 105-111).

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 29.06.2021 № 710020814 станом на 02.11.2021 (а. с. 119-122).

Зі змісту указаного розрахунку суд установив наступне нарахування заборгованості ОСОБА_1 зі сторони ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (позичальника).

29.06.2021 видано кредит у сумі 21980,0 грн. Протягом перших 30-ти днів дисконтного періоду нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 37,37 грн на день, тобто 0,17 % на день від суми кредиту (дисконтна ставка).

29.07.2021 Кредитодавець зарахував сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 1122,0 грн, з яких: 1121,10 грн проценти за дисконтний період, 0,90 грн сплата тіла кредиту.

У період наступних 30 днів (до 29.08.2021) позичальнику нараховувались проценти за індивідуальною процентною ставкою 1,13 % на день, тобто у розмірі по 248,36 грн щодня.

29.08.2021 Кредитодавець зарахував сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 7700,0 грн, з яких: 7699,16 грн проценти за дисконтний період за індивідуальною ставкою 1,13%/на день, 0,84 грн сплата тіла кредиту.

З огляду на те, що ОСОБА_1 після закінчення чергового Дисконтного періоду тривалістю 30 днів не сплатив проценти за користування кредитом та не повернув тіло кредиту, ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з 28.09.2021 здійснило перерахунок нарахованих процентів за користування кредитом (відкладальна обставина) з розрахунку базової процентної ставки 1,7 % на день за період 90 днів, починаючи з 29.06.2021. При цьому кредитодавець урахував сплату позичальником частини тіла кредиту і процентів у загальному розмірі 8822,0 грн (29.07.2021 та 29.08.2021).

Надалі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» після закінчення Дисконтного періоду, тобто після перших 90 днів кредитування, з 27.09.2021 до 02.11.2021 здійснювало нарахування процентів за користування кредитом (залишком заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2121978,26 грн) за ставкою 2,3 % на день, а саме у розмірі по 505,5 грн щоденно.

Отже, на час придбання ТзОВ «Таліон Плюс» 02.11.2021 прав вимоги за Договором до ОСОБА_1 за відповідачем обліковувалась загальна заборгованість за кредитом у розмірі 64983,91 грн, з яких: 21978,26 грн залишок тіла кредиту, 43005,65 грн нараховані проценти за користування кредитом.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Таліон плюс» за кредитним договором від 29.06.2021 № 710020814 суд установив, що ТзОВ «Таліон плюс» після придбання прав вимоги до відповідача продовжив нараховувати проценти за користування кредитом за ставкою 2,3 % на день, тобто у сумі по 505,5 грн щоденно з 02.11.2021 до 25.12.2021 (а. с. 123-124).

Таким чином, станом на 25.12.2021 кредитодавець за Договором сформував загальну заборгованість позичальника у розмірі 91775,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 21978,26 грн, заборгованість за процентами 69797,15 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку за Договором від 29.06.2021 № 710020814 заборгованість перед ТзОВ «Юніт капітал» за кредитним договором 29.06.2021 № 710020814 станом на 28.08.2024 (включно) складає 91775,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 21978,26 грн, заборгованість за процентами 69797,15 грн ( а. с. 125).

Отже, з 25.12.2021 розмір заборгованості відповідача за Договором не збільшувався.

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про укладання між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідачем правочину. Без отримання на мобільний номер телефону відповідачем коду, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення передбачених Договором і законодавством дій з боку ОСОБА_1 , Договір не був би укладеним.

Також, суд ураховує, що відповідно до змісту письмових пояснень представника відповідача не заперечується факт укладення Договору.

З огляду на викладене правове регулювання, на підставі досліджених письмових доказів, суд установив, що 29.06.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 710020814, у межах якого відповідач отримав кредит у сумі 21980,0 грн.

При цьому, на переконання суду, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про відсутність належних доказів, які б підтверджували виконання ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника. Так, перерахування вказаних коштів підтверджується копією платіжного доручення від 29.06.2021 (а. с. 59) та електронним повідомленням про переказ коштів фізичним особам (а. с. 60-61.

Крім того, суд ураховує, що у письмових поясненнях представник відповідача підтверджує факт сплати ОСОБА_1 зобов`язань за Договором на загальну суму 8822,0 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, суд установив, що відповідач отримав кошти в сумі 21980,0 грн, був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вказані правові норми та дослідженні договори факторингу, суд установив перехід прав вимоги за Договором від 29.06.2021 № 710020814 від кредитодавця ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТзОВ «Таліон Плюс», надалі від ТзОВ «Таліон Плюс» до ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», надалі від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача ТзОВ «Юніт Капітал».

Ураховуючи те, що за умовами вищезазначених Договору відповідач отримав кредитні кошти у сумі 21980,0 грн та користувався ними, сплатив 29.07.2021 суму 0,90 грн тіла кредиту та 29.08.2021 сплатив ще 0,84 грн тіла кредиту, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за Договором у сумі 21978,26 грн, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав, відтак, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Договору в частині тіла кредиту у розмірі 21978,26 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Юніт капітал».

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Своєю чергою зі змісту наданих представником відповідача пояснень суд установив, що заперечення проти позову полягають саме у правомірності нарахування та заявлення до стягнення у позові коштів у сумі 91775,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 21978,26 грн, заборгованість за процентами 69797,15 грн, оскільки відповідач сплатив кошти у розмірі 8820,0 грн. При цьому проценти нараховано всупереч вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи доводи сторони відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Суд вважає необґрунтованим покликання сторони відповідача на приписи статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскільки указана норма регулює порядок визначення у кредитних договорах і стягнення неустойки (штрафу, пені), тоді як у цій справі позивач заявив до стягнення виключно тіло кредиту та нараховані проценти за користування кредитом.

Також, на переконання суду, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача з посиланням на приписи статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в частині законодавчої заборони встановлення денної процентної ставки вище 1%.

Так, згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Проте, суд звертає увагу на те, що статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Своєю чергою Договір укладено у 2021 році, тобто на час укладення Договору і визначення у ньому денних процентних ставок на рівні 1,13%, 1,7 % та 2,3 % відповідного обмеження законодавчо не було передбачено.

Своєю чергою, вирішуючи питання обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості за тілом кредиту і процентами у цьому спорі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема процентні ставки, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору.

Як погоджено сторонами Договору з 29.06.2021 до 29.07.2021 діяв Дисконтний період за ставкою 0,17 % на день. 29.07.2021 ОСОБА_1 сплатив кошти у сумі 1122,0 грн, з яких 1121,10 грн зараховано на погашення процентів за користування кредитом, а 0,90 грн на погашення тіла кредиту.

Оскільки тіло кредиту не повернуто і відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, відбулось продовження Дисконтного періоду ще на 30 днів, проте уже за індивідуальною процентною ставкою 1,13 % на день, що відповідає положенням п. 1.9.2 Договору.

29.08.2021 ОСОБА_1 сплатив кошти у сумі 7700,0 грн, з яких 7699,16 грн зараховано на погашення процентів за користування кредитом протягом липня-серпня 2021 року, а 0,84 грн на погашення тіла кредиту.

Оскільки тіло кредиту у розмірі 21978,26 грн не повернуто і відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, відбулось продовження Дисконтного періоду ще на 30 днів.

Через те, що після закінчення третього Дисконтного періоду 27.09.2021 ОСОБА_1 продовжив користуватися кредитними коштами і своєчасно не оплатив проценти за користування коштами, то Кредитодавець на підставі положень п. 1.9.3 Договору здійснив перерахунок усіх процентів за перші 90 днів користування кредитом за Базовою ставкою на рівні 1,7 % на день, починаючи з дати надання кредиту.

При цьому на підставі положень п. 1.9.3 Договору Кредитодавець урахував сплату позичальником процентів за перші 60 днів користування кредитом за Дисконтною та індивідуальними ставками (0,17 % та 1,13 %), тому додатково нараховані до сплати проценти за період з 29.06.2021 до 29.08.2021 є різницею між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами.

Після закінчення третього Дисконтного періоду у вересні 2021 року нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось до 25.12.2021, тобто у межах визначеного у пункті 1.12.1 Договору строку, а саме 90 днів. Таке нарахування здійснювалось за погодженою сторонами Договору у пункті 1.12.2 ставкою 2,3 % на день, тобто по 505,5 грн щоденно (21978,26 грн * 2,3%).

Таким чином, суд установив, що Кредитодавці (ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс») на підставі погоджених сторонами Договору умов і відповідно до положень чинного на час укладення Договору цивільного законодавства обґрунтовано нарахували ОСОБА_1 за перші 90 днів користування кредитом проценти за Базовою ставкою на рівні 1,7 % на день (до 27.09.2021). При цьому позивач заявив до стягнення проценти за користування кредитом за перші 60 днів з урахуванням сплачених позичальником процентів за Дисконтною та індивідуальною ставками на рівні 0,17 % та 1,13% на день. Також, правомірно заявлено до стягнення проценти за користування кредитом за наступні 90 днів за ставкою 2,3 %, що відповідає положенням пункту 1.12 Договору.

Після 25.12.2021, тобто за межами погодженого сторонами Договору строку кредитування, нарахування процентів відповідачу не здійснювалось.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 26.08.2024 № 26/08/24-02, укладеним між ТзОВ «Юніт капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додатковою угодою від 26.08.2024 № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 26.08.2024 № 26/08/24-02, актом прийому передачі наданих послуг від 26.08.2024 (а. с. 126-134).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а. с. 18).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за Договором від 29.06.2021 № 710020814 у розмірі 91775,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 21978,26 грн, заборгованість за процентами 69797,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ