справа № 631/987/24
провадження № 2-о/631/18/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2024 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т. М.
за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1192732 від 08 червня 2024 року й ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1192734 від 08 червня 2024 року діє адвокат Мезін Віталій Вікторовича, звернулись до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій просять встановити факт родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між рідними матір`ю та сином та встановити факт родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між рідними батьком та сином.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку окремого провадження.
Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо) у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про встановлення факту, що має юридичне значення, судом не вживалось.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надали, однак скористались правом, визначеним частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, щодо участі у судовому процесі через представника адвоката Мезіна Віталія Вікторовича.
Представник заявників адвокат Мезін Віталій Вікторович у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.
Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник заявників адвокат Мезін Віталій Вікторович, через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 6135/24-вх від 15 серпня 2024 року, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за його відсутності та відсутності заявників, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
З приводу неявки учасників справи суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
За таких обставин суд бере до уваги приписи частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, яким визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявників та їх представника свідчить відповідна заява, надана до суду та долучена до матеріалів справи.
Враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши доводи, що наведені у заяві, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Так завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).
Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Приписами частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 2 статті 77 та частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України).
Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ з питання призначення їм пенсії в зв`язку з втратою годувальника.
З Рішення від 20 травня 2024 року «Про розгляд подання ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»» вбачається, що Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових витрат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто подання ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та загиблого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що відповідно до статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні та досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю. Серед документів, які були надані для призначення пенсії в разі втрати годувальника, було виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть та в інших документах померлого зазначено прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_3 , а в документах батька зазначено « ОСОБА_2 ». У зв`язку з тим, що в документах для призначення пенсії виявлено розбіжності, підстав для призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 відсутні. Іншого чинним законодавством не передбачено.
З Рішення від 20 травня 2024 року «Про розгляд подання ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»» вбачається, що Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових витрат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто подання ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та загиблого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що відповідно до статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні та досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю. Серед документів, які були надані для призначення пенсії в разі втрати годувальника, було виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть та в інших документах померлого зазначено прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_3 , а в документах матері зазначено « ОСОБА_1 ». У зв`язку з тим, що в документах для призначення пенсії виявлено розбіжності, підстав для призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_4 відсутні. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Як убачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 1970 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, яке складене російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Просяне Нововодолазького району Харківської області народився « ОСОБА_5 », про що в книзі записів актів громадського стану зроблений запис за № 39 від 09 листопада 1970 року. Батьками у вказаному свідоцтві зазначено: батько « ОСОБА_6 », мати « ОСОБА_4 ».
Проте, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06 жовтня 2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прізвище померлого зазначено як ОСОБА_3 .
Наведене свідчить про те, що прізвище, ім`я та по батькові у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 іменують одну й ту саму особу, а розбіжності в написанні прізвища обумовлені помилкою, допущеною під час оформлення офіційних документів при перекладі з російської на українську мову.
Отже, досліджуючи вищенаведені докази по справі судом установлено, що в даному випадку маються розбіжності в написанні прізвищ заявників, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та в написанні прізвища їх померлого сина ОСОБА_3 у свідоцтві про смерть, а саме: «Калініченко» « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у зв`язку з чим заявники позбавленні можливості отримати пенсію по втраті годувальника.
З цього приводу слід зазначити, що за зальним правилом, окреме провадження це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.
Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Так, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено у пункті 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України.
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, наведений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини 1 статті 318 Цивільного процесуального кодексу України).
Пленум Верховного Суду України у пункті 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що останні звернулись до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між ними та померлим сином внаслідок невідповідності написання прізвищ у документах, що посвідчують їх родинний зв`язок, й встановлення цього факту необхідно заявникам для реалізації своїх пенсійних прав, зокрема отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, та іншого порядку крім судового для встановлення такого юридичного факту на цей час не існує.
Положеннями статті 29 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю (стаття 30 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
Отже, встановлення факту родинних відносин між заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й померлим ОСОБА_3 породжує для заявників юридичні наслідки у виді можливості отримання пенсії в зв`язку із втратою годувальника.
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки між подружжям не є родинними.
У ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.
За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, який просять встановити заявники, що підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати у даній справі не відшкодовуються відповідно до положень частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України.
З огляду на вищенаведене та керуючись статтями 5, 10 13, 76 81, 83, 89, частиною 3 статті 211, статтями 223, 258, 259, 263 265, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, пунктом 5 частини 2 статті 293, статтями 294, 315, 319, частиною 1 статті 352, статтями 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , як між рідними матір`ю та сином.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , як між рідними батьком та сином.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Заявник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14099344, адреса місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків.

Повний тест рішення складений та підписаний 19 серпня 2024 року.

Суддя: Т. М. Трояновська