ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1829/23
Провадження №2/477/458/24
УХВАЛА

про передачу цивільної справи за підсудністю

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., вивчивши матеріали позовної заяви акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі 79 248,61 грн.

Згідно частини 6 статті 187 ЦПК України в порядку досудової підготовки судом було надіслано запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який надійшла 01 серпня 2023 року.

Згідно відповіді Воскресенської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі.

04 квітня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому вона зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована та проживає в Миколаївському районі Миколаївської області, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки переселенця 4821-, пересувається на милицях та потребує сторонньої допомоги, у зв`язку з чим просила направити цивільну справу до Миколаївського районного суду Миколаївської області за підсудністю.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальними правилами підсудності, визначеними ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з наданих матеріалів, відповідачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 10.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо вказаних осіб та саме він підлягає застосуванню.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 липня 2019 року (справа № 409/2636/17), в якій зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

За таких обставин, враховуючи те, що зареєстрованим місцем перебування відповідача з 10.04.2022 року є: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки переселенця 4821-, суд дійшов висновку, що справа прийнята до провадження з порушенням правил підсудності.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду.

Враховуючи, що розгляд справи не розпочався, дійшов висновку про наявність підстав для передачі цивільної справи за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32 України, суд,

УХВАЛИЛА :

Передати цивільну справу № 477/1829/23 за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, до Миколаївського районного суду Миколаївської області за територіальною підсудністю.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя А. А. Саукова