У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27.06.2024 Справа №607/13853/24 Провадження №2/607/2971/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартищук Людмила Петрівна до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартищук Л.П. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, зокрема:

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

1. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них

Разом з тим, в порушення вказаних вимог закону, зміст позовних вимог позивачем викладено не чітко, зокрема позивач проситьвизнати за нею право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером :08:011:0072, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0298 га в порядку спадкування за законом після чоловіка, ОСОБА_3 , проте, не конкретизує, на яку саме частку земельної ділянки позивач просить визнати за нею право власності.

2. За умовами п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, в порушення вказаних вимог закону, позивачем в позовній заяві не повному обсязі викладено обставини, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги, а також не зазначено та не надано доказів, що підтверджують такі обставини. Зокрема, зі змісту позовної заяви незрозуміло якими діями відповідача ОСОБА_2 порушене, оспорене чи невизнане право позивача.

Так, суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Така ж позиція висловлена у постановах Верховного суду від 01.03.2023 у справі № 604/1312/20, від 19.01.2022 у справі № 280/4/18.

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати, якими діями відповідача ОСОБА_2 порушене оспорене чи невизнане право позивача або ж уточнити коло учасників справи.

3. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Суд зауважує, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1,ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Частина 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, предметом даного позову є визнання за позивачем право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером :08:011:0072, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0298 га в порядку спадкування за законом після чоловіка, ОСОБА_3 .

Позивачем зазначено ціну позову 74 048 грн.

У позовній заяві позивач вказує, що відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки, площею 0,0618 га, кадастровий номер :08:011:0072, становить 153 562 грн., відтак вартість земельної ділянки в розмірі 0,0298 грн. буде становити 74 048 грн.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки, площею 0,0618 га, кадастровий номер :08:011:0072, а тому в порушення п. 3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не надано належних відомостей щодо дійсної вартості спірного майна - земельної ділянки, станом на момент подання позову та не вказано ціну позову у відповідності до дійсної вартості спірного майна.

4. Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн).

Разом з тим, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про дійсну вартість спірного майна станом на момент звернення до суду із вказаним позовом, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за вимогою майнового характеру про визнання права власності відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відтак позивач повинна виконати вимоги п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру про визнання права власності відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості спірного майна.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1. подати позовну заяву у новій редакції, у якій:

- обґрунтувати, якими діями відповідача ОСОБА_2 порушене, оспорене чи невизнане право позивача або уточнити коло учасників справи;

- зазначити відомості щодо дійсної вартості спірного майна земельної ділянки станом на момент подання позову та вказати ціну позову у відповідності до дійсної вартості спірного майна;

Позовну заяву подати до суду разом із доказами надіслання її копії іншим учасникам справи, а також із долученням до неї належним чином засвідчених копій документів, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме доказів дійсної вартості спірного майна земельної ділянки.

2. сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про визнання права власності, відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості спірного майна та подати оригінали платіжних документів про сплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартищук Людмила Петрівна до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Р. Кунець