Справа №403/368/21 провадження № 2/403/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №б/н від 29 квітня 2017 року в загальному розмірі 99068,08 грн. станом на 24 вересня 2021 року, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 81643,11 грн. та відсотками за користування кредитом в сумі 17424,97 грн..

Позов обгрунтовано тим, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2018 року, яким змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк».

29 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_1 з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердивши свою згоду на те, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір.

Згідно укладеного між сторонами договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у передбаченому договором розмірі. Натомість відповідач, будучи зобов`язаним здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2270,00 грн..

Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ «Акцент-банк» у встановлений судом строк не подав. Разом з тим, згідно поданої до суду письмової заяви заперечив проти позову, зазначивши про здійснення ним повного погашення кредиту та неузгодження з ним банком процентної ставки (а.с.60).

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.5).

Відповідач по справі ОСОБА_1 згідно поданої до суду заяви прохав цивільну справу за позовом АТ «Акцент-Банк» до нього розглянути без його участі з огляду на проходження ним військової служби в складі Збройних Сил України (а.с.60, 90-91).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Судом під час розгляду справи ухвал з процедурних питань постановлено не було.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами (а.с.8).

Факт підписання анкети-заяви відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.

Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 29 квітня 2017 року відсутні будь-які відомості про: розмір наданого відповідачу кредиту згідно укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, вид отриманої ним кредитної картки та умови кредитування (зокрема, процентна ставка; дата, на яку мають бути погашені нараховані відсотки за користування кредитом; розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобов`язань тощо).

Укладений між сторонами договір від 29 квітня 2017 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним).

До позовної заяви банком були додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.8 зворот - 13) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.13 зворот -14), які відповідачем ОСОБА_1 не підписані.

Згідно інформації, зазначеної у довідці за лімітами за кредитним договором клієнта ОСОБА_1 , останньому 29 квітня 2017 року був встановлений кредитний ліміт в сумі 2000,00 грн., який в подальшому 16 вересня 2017 року був збільшений до 2500,00 грн., 19 листопада 2020 року - до 33000,00 грн. та 02 квітня 2021 року - до 81700,00 (а.с.47).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29 квітня 2017 року станом на 24 вересня 2021 року заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 99068,08 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 81643,11 грн. та заборгованість за процентами - 17424,97 грн. При цьому вперше заборгованість відповідача в сумі 212,00 грн. виникла 10 травня 2017 року (а.с.6-7).

Як вбачається із виписки по картці відповідача, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, за період з 10 травня 2017 року по 01 жовтня 2021 року (враховуючи період заборгованості, визначений позивачем) загальний розмір витрат по картці № НОМЕР_1 складає 168325,52 грн.. На погашення заборгованості за наданим кредитом відповідачем були сплачені грошові кошти в загальному розмірі 91644,16 грн. (а.с.61-87). Крім того, згідно виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 , судом встановлено, що до суми здійснених останнім витрат кредитних коштів банком була включена пеня в розмірі 350,00 грн., штраф в розмірі 200,00 грн., комісії в сумі 3702,02 грн. та проценти за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 19723,20 грн..

Подана до суду відповідачем ОСОБА_1 виписка по картці береться судом до уваги при вирішенні спору як належний та допустимий доказ з огляду на його подання відповідачем в межах строку, встановленого для подання відзиву та з дотриманням вимог ч.9 ст.83 ЦПК України (відсутність обовязку надсилання копії доказу позивачу, як учаснику, в якого такий доказ є).

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що позивач АТ «Акцент-Банк», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, прохав, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість по відсотках за користування наданим кредитом в сумі 17424,97 грн..

На обгрунтування права вимоги в цій частині, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 29 квітня 2017 року, надав, як невід`ємну складову кредитного договору, Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (розміщений на сайті: https://a-bank.соm.ua/terms в розділі «Умови та правила), в яких, зокрема, визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність позичальника (зокрема, у виді пені у разі виникнення прострочених зобов`язань), стягнення комісії за обслуговування та інші умови.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 , станом на 24 вересня 2021 року, визначена в ньому сума заборгованості за процентами 4745,56 грн., розміщена в графі №9 «Залишок за процентами (поточними), а заборгованість за процентами в сумі 12679,41 грн. розміщена в графі №10 «Залишок за процентами (простроченими)».

Разом з тим, надані банком Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» не містять підпису відповідача ОСОБА_1 про його ознайомлення з ними, а в анкеті-заяві, підписаній відповідачем 29 квітня 2017 року, не встановлений строк кредитування, не зазначена процентна ставка за користування наданими в кредит грошовими коштами, як і не визначені інші фінансові умови кредитування, передбачені Тарифами та Умовами, зокрема, дата, на яку відповідачем мала б бути здійснена сплата мінімального платежу при використанні кредитного ліміту, в тому числі, і на погашення нарахованих процентів за користування кредитним лімітом.

З огляду на викладене, судом враховується, що позивач в своєму розрахунку кредитної заборгованості відповідача ОСОБА_1 при визначенні суми заборгованості за процентами, жодним чином не мотивував їх нарахування, в тому числі, не зазначив підстав для визнання заборгованості відповідача за вказаними процентами простроченою.

Належних в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України доказів укладення між сторонами договору інших угод з цього приводу позивачем під час судового розгляду надано не було.

З огляду на викладене, позивачем не було надано суду доказів того, що саме додані банком до позовної заяви Тарифи користування кредитної карткою «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розумів відповідач ОСОБА_1 , погоджуючись з ними шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, і сама лише обставина наявності відповідної редакції Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеної на офіційному сайті банку на дату підписання відповідачем анкети-заяви 29 квітня 2017 року, жодним чином не спростовує даного висновку суду.

Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін (29 квітня 2017 року), так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом (03 листопада 2021 року), а тому, за відсутності в безпосередньо підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, в тому числі, і щодо їх розміру та строків погашення, враховуючи не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», не можуть свідчити про прийняття відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, запропонованих йому позивачем, як кредитором, умов та приєднання його, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (розміщений на сайті: https://a-bank.соm.ua/terms в розділі «Умови та правила) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», які маються у матеріалах цивільної справи, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 29 квітня 2017 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розміру та строків погашення.

Крім того, судом враховується, що підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту свого порушеного права чи інтересу.

У даній справі на обгрунтування підстав позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 процентів АТ «Акцент Банк» посилався виключно на умови кредитного договору, який, як було встановлено судом, не містить узгоджених сторонами умов щодо розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом з підстав та у розмірі встановленому ч.1 ст.1048 ЦК України позивач не пред`являв, відповідних розрахунків суми боргу за обліковою ставкою Національного банку України суду не надав, внаслідок чого вони не були предметом судового розгляду по суті.

З огляду на викладене, суд не вбачає процесуальних підстав для розширеного тлумачення наведених АТ «Акцент Банк» підстав позову та, як наслідок, самостійного застосування положень ч.1 ст.1048 ЦК України при вирішення даного спору.

Таким чином, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, передбачених Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами (їх розміру та строків погашення), з урахуванням того, що анкета-заява, підписана відповідачем, не містить вказаних умов, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками (нарахованими на поточну та прострочену заборгованість за кредитом) в сумі 17424,97 грн. та відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Крім того, при вирішенні спору судом враховується, що до загальних засад цивільного судочинства належать справедливість, добросовісність та розумність (ч.6 ст.3 ЦК України), а тому дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року, ухваленому в справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

За встановлених судом обставин справи, відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1 позивач АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування (в тому числі, тип кредиту та процентної ставки) та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Такі висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №357/4626/17, від 11 грудня 2019 року у справі №461/1796/17 та відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 81643,11 грн., суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 24 вересня 2021 року, визначена в ньому загальна сума заборгованості за кредитом 81643,11 грн., складається із заборгованості за тілом кредиту - 71380,24 грн., розміщеної в графі №3 «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту)» та заборгованості за простроченим тілом кредиту - 10262,87 грн., розміщеної в графі №5 «Залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту)».

Визначення термінів «прострочена заборгованість» або «прострочене тіло кредиту» позовна заява та доданий до неї витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не містять.

Натомість судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем ОСОБА_1 , не містить кінцевого строку повернення кредиту (користування ним), так само як і щомісячних чи будь-яких інших строків внесення відповідачем грошових коштів на погашення отриманого кредиту в цілому.

На підтвердження розміру заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором №б/н від 29 квітня 2017 року позивачем надано розрахунок, що охоплює період з 29 квітня 2017 року по 22 вересня 2021 року.

Разом з тим, за змістом п.62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, саме виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, а тому доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за наданим йому кредитом суд оцінює як такий, що має виключно інформаційний характер та відображає проведений позивачем обрахунок пред`явлених ним до відповідача вимог майнового характеру.

З інформації, зазначеної в наданій відповідачем виписці по його картковому рахунку вбачається: 1) здійснення відповідачем в період часу з 10 травня 2017 року по 01 жовтня 2021 року (виходячи із періоду, зазначеного в розрахунку заборгованості), без урахування суми пені (350,00 грн.), штрафу (200,00 грн.), комісії (3702,02 грн). та процентів за користування кредитним лімітом (19723,20 грн.), витрат кредитних коштів (шляхом зняття готівки, придбання продуктів, поповнення мобільного телефону) на загальну суму 52707,28 грн. (168325,52 грн. (загальний розмір витрат по карті) - 19723,20 грн. (сума процентів) - 550,00 грн. (загальна сума) - 3702,02 грн. (загальна сума комісій)) та внесення ним на погашення заборгованості за наданим кредитом грошових коштів в загальному розмірі 91644,16 грн.; 2) включення банком до здійснених відповідачем витрат за наданим кредитом: штрафу в загальному розмірі 200,00 грн. (01.09.2019 - 50,00 грн., 01.11.2019 - 50,00 грн., 01.03.2020 - 100,00 грн.); пені в загальному розмірі 350,00 грн. (01.12.2017 - 50,00 грн., 08.02.2018 - 50,00 грн., 01.07.2018 - 50,00 грн., 01.10.2018 - 50,00 грн., 01.09.2018 - 100,00 грн., 01.01.2019 - 50,00 грн.); починаючи з 10 травня 2017 року комісій в загальному розмірі 3702,02 грн. та, починаючи з 01 грудня 2017 року, відсотків за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 19723,20 грн..

Разом з тим, підписана відповідачем ОСОБА_1 анкета-заява від 29 квітня 2017 року не містить жодних узгоджених сторонами договору умов щодо обов`язку сплати відповідачем платежів у виді комісій, штрафу за прострочення за кредитом та пені за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн..

З огляду на викладене, враховуючи не надання позивачем АТ «Акцент-Банк» належних та допустимих доказів на підтвердження узгодження між ним та відповідачем ОСОБА_1 , як сторонами договору, умов щодо сплати відповідачем комісій, штрафу та пені, суд приходить до висновку про безпідставність включення банком цих платежів в загальному розмірі 4252,02 грн. до загальної суми здійснених відповідачем витрат кредитних коштів.

За вказаних обставин визначений банком у доданому до позовної заяви розрахунку розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитом в сумі 81643,11 грн. не можна вважати обгрунтованим.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані за кредитним договором та використані відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, в рахунок кредиту грошові кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» повністю повернуті не були, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність в АТ «Акцент-Банк» права вимагати захисту своїх майнових прав у передбачений законом спосіб - шляхом зобовязання боржника виконати обовязок з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 52706,14 грн., тобто в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів за період з 24 квітня 2017 року по 22 вересня 2021 року (168325,52 грн.) з вирахуванням суми комісій (3702,02 грн.), штрафу за простроченням за кредитом (200,00 грн.), пені (350,00) і процентів за використання кредитного ліміту (19643,02 грн.), та загальною сумою коштів, внесених ним на погашення кредитної заборгованості за вказаний період часу (916 ,02 грн.), що відповідає наступному розрахунку: 144350,30 грн. (168325,52 грн. - загальний розмір витрат кредитних коштів по картці) - 550,00 грн. (штраф та пеня) - 3702,02 грн. (сума комісій) - 19723,20 грн. (проценти за використання кредитного ліміту)) - 91644,16 грн. (сума погашення заборгованості)) = 52706,14 грн..

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Акцент-Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1207 грн. 68 коп. (2270 грн. 00 коп. (100%) - 1062 грн. 32 коп. (46,798060%), при цьому 46,798060% = 46361 грн. 94 коп. (загальна сума заборгованості за кредитом, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 квітня 2017 року в розмірі 52706 грн. 14 коп. (п`ятдесят дві тисячі сімсот шість гривень чотирнадцять копійок).

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1207 грн. 68 коп. (одна тисяча двісті сім гривень шістдесят вісім копійок).

Найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул.Батумська, буд.№11 м.Дніпро, поштовий індекс 49074, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360080, МФО №307770.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.Ю.Атаманова