Провадження № 2/537/1337/2024
Справа № 537/3984/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 537/3984/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Оловятенко О.Ю. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивачки ОСОБА_1 , не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.
Представник третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у підготовче судове засідання не з`явився, направив на адресу суду листа, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у його відсутність.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Згідно з нотаріально посвідченим заповітом від 19.04.2022 ОСОБА_3 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно дочці ОСОБА_1 . Згідно з нотаріально посвідченим заповітом від 19.04.2022 ОСОБА_4 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті заповів все своє майно синові ОСОБА_2 .
Як встановлено судом позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими доказами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 ; копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , відповідно до яких ОСОБА_2 змінювала прізвища на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено правило за яким у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , а позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 , і померлим за життя належало право власності на нерухоме майно, рівність часток у якому презумується, та відсутня можливість вступити у спадкові права шляхом проведення нотаріальних дій.
Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 258, 259, 263 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення складено 20 грудня 2024 року