Пр.№2-о/756/736/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 грудня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шлірен Швейцарія, мати ОСОБА_1 , 1989 року народження, громадянка України, батько ОСОБА_3 , 1987 року народження, громадянин України.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дослідивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог частини четвертої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Частиною третьою статті 42 Цивільного процесуального кодексу України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно поданої заяви заявник не визначила коло заінтересованих осіб, що не відповідає вимогам та положенню ч.4 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) дійшла висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, зокрема, за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Заявницею зазначено мету встановлення факту - отримання допомоги при народженні дитини і при цьому не зазначено, які перешкоди виникли у заявниці при реалізації свої прав, передбачених зокрема абз. 7 п. 11 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 № 1751, відповідно до якого, у період воєнного стану для призначення допомоги при народженні дитини один із батьків (опікун), який тимчасово перебуває за межами України (крім осіб, які перебувають на території держави, визнаної згідно із законом державою-окупантом та/або державою-агресором щодо України), надсилає за допомогою засобів поштового зв`язку органу соціального захисту населення за своїм зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (перебування) заяву та копії виданих компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, з перекладом на українську мову (далі - заява та документи). Вірність перекладу або справжність підпису перекладача повинні бути засвідчені нотаріально.

Також, не зазначено, чому відсутні підстави для реєстрації народження дитини в порядку п.2 підрозділу 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану» затверджених Наказом Міністерства юстиції 18.10.2000 № 52/5.

Заявницею ОСОБА_1 до заяви не додано доказів її звернення до відповідних органіів за отриманням допомоги по народженню дитини та закордонного паспорту на дитину, але їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Відсутні докази на підтвердження неможливості одержання необхідних документів в позасудовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Матеріали справи не містять підтвердження, що заявниця здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання доказів.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги, яким має відповідати позовна заява визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Заяву подано з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України, оскільки вона не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Вищевказані недоліки заявник повинен усунути шляхом подання до суду посилання на докази, про які зазначено вище, а саме: зазначити перешкоди, які виникли у заявниці при реалізації свої прав, передбачених зокрема абз. 7 п. 11 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», зазначити чому відсутні підстави для реєстрації народження дитини в порядку п.2 підрозділу 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану» затверджених Наказом Міністерства юстиції 18.10.2000 № 52/5, та надати відповідні докази, залучити до участі у справі заінтересованих осіб, зазначити дані всіх заінтересованих осіб, а також надати докази того, що в заінтересованих осіб зареєстрований електронний кабінет у системі «Електронний суд» та доказів направлення заінтересованим особам копії заяви та додатків до неї на адресу електронного кабінету останніх, зареєстрованого в системі «Електронний суд», або доказів надсилання заінтересованим особам листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що заяву подано заявником без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, про які зазначено вище.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Майбоженко