Справа №333/7164/24
Провадження №2/333/4033/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 -О.,

представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (місце знаходження: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 32, ), третя особа територіальна громада в особі Запорізької міської ради (місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачі зазначили, що в 1980 року ОСОБА_5 працювала вихователькою в дитячому садочку «Васильок», який знаходився у відомчому підпорядкуванні «Придніпровської залізниці», та їй на родину, яка на той час складася з неї, її колишнього чоловіка ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 була виділена квартира АДРЕСА_2 .

17.12.1981 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був розірваний шлюб, після чого останній добровільно залишив вказану квартиру та знявся з реєстрації.

04.10.1985 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, під час якого народилося двоє спільних дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

В 2011 році ОСОБА_9 знялась з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_2 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 року у справі №333/11092/23 ОСОБА_7 було визнано таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

На день подання позову у вказаній квартирі зареєстровані та мешкають позивачі по справі, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідальним квартиронаймачем та власником особового рахунку є ОСОБА_1 .

26.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради із заявою про приватизацію квартири за вказаною адресою, однак отримала відмову у приватизації у зв`язку з відсутністю копії ордеру про надання жилої площі. Позивачами було направлено запит до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради щодо надання копії відповідного ордеру, але отримали відповідь, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, тому надати запитувану інформацію не уявляється можливим.

За таких обставин позивачі просять суд:

-визнати незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації позивачам вищевказаної квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі;

-зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району провести дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 без наявності ордеру про надання житлової площі.

19.08.2024 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

11.09.2024 року до суду від представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Антонової І.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідач не може провести приватизацію житлового приміщення без наявності ордеру про надання житлової площі. Також звертає увагу суду, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну, сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитках, кімнат у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Тобто неможливо провести приватизацію вибірково з числа зареєстрованих осіб в квартирі. Просила у задоволенні позову відмовити.

25.09.2024 року від представника Запорізької міської ради Білецької Н.О. надійшли пояснення третьої особи у справі, в яких остання зазначила, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких може бути відмовлено в приватизації. Однією з таких підстав є перебування особи у приміщенні, без законно визначених на це підстав.

Ордер на надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду вручається громадянину на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Отже, ордер на надання жилого приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Представник третьої особи вважає, що доказом законності права користування житловим приміщенням є також документи, які містять інформацію про час вселення та реєстрацію в це помешкання; про місце праці та отримання помешкання згідно з протоколом, рішенням, тощо організації; договір найму з обслуговуючим підприємством; технічна документація на квартиру; квитанції про сплату комунальних послуг; книги квартирного обліку чи інші документи, що стосуються отримання житла.

У разі встановлення судом достатніх та належних доказів, що підтверджують викладені доводи позивачів у позовній заяві, ОСОБА_10 просить прийняти рішення на розсуд суду.

Ухвалою суду від 31.10.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -О. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Жидкова Л.І. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила суд задовольнити їх. При цьому додатково зазначила, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 мала статус комунальної: в одній кімнаті проживав батько колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який помер, а в іншій кімнаті позивачі.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Антонова І.П. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Представник Запорізької міської ради Білецька Н.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, у письмових поясненнях третьої особи просила справу розглянути без участі представника ЗМР.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 26.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою про проведення приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана квартира, в якій зареєстровані та проживають позивачі, відноситься до державного житлового фонду.

Листом №К-735 від 27.10.2023 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні приватизації квартири, оскільки нею до органу приватизації не надано копію ордера про надання жилої площі.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно даних з реєстру територіальної громади встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_1 (з 08.04.1988 року), ОСОБА_2 (з 08.04.1988 року) та ОСОБА_3 (з 17.05.1988 року).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 року у справі №333/11092/23 ОСОБА_7 було визнано таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_4 , оформленого у КП «ВРЕЖО №5», за вказаною адресою квартиронаймачем є ОСОБА_1 на підставі ордеру №1578 від 25.03.1988 року.

З 1988 року (з моменту реєстрації у спірну квартиру) до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, та цей факт позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Позивачі не заявляють вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачами.

Керуючись ст.ст. 328, 345 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (місце знаходження: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 32, ), третя особа територіальна громада в особі Запорізької міської ради (місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести - задовольнити.

Визнати незаконною відмову районного адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 за відсутності ордеру про надання жилої площі.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 без наявності ордера про надання жилої площі, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.12.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод