Справа № 524/2306/23
Провадження №2/524/274/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти проживає з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітні дітей, зокрема, не виховує та не утримує, життям та розвитком не цікавиться. Всі питання вирішуються нею самостійно.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.06.2023 Зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей.

07.05.2024 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органом опіки та піклування подано до суду письмовий висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Більда В.В. підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про дату розгляд справи повідомлявся належним чином засобами рекомендованого поштового зв`язку.. Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».

Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування просить розгляд справи провести без участі представника, врахувавши висновок органу опіки та піклування.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2

12.05.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 07.05.2024 року № 997 орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Як вбачається з висновку, ОСОБА_1 з 2018 року проживає у Ізраїлі. Вихованням та забезпеченням дітей займається її чоловік, який бажає усиновити дітей. ОСОБА_2 в телефонному режими зазначив представникам органів опіки та піклування, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та надав нотаріально посвідчену заяву. ОСОБА_5 надала письмові пояснення, зазначила, що з батьком не спілкується з 2016 року..

Статтею третьою Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому, звернув увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував рішення про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає, що він є обґрунтованим, оскільки не встановлено дійсної причини подачі ОСОБА_2 заяви про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх, він не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до виховання дітей, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість батька, а також установлення факту саме ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19, 607/15704/22 від 29.11.2023 зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків..

Надані суду докази позбавлення батьківських прав, а саме нотаріально посвідчені документи, які підтверджують факт проживання ОСОБА_1 та дітей у Державі Ізраїль, відомості про те, що ОСОБА_1 одружена з громадянином Ізраїля, документи про медичне страхування дітей в Ізраїлі, а також письмові пояснення дітей, не є достатніми доказами для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки беззаперечно не підтверджують факт свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язків з виховання дітей.

Щодо нотаріально посвідченої згоди на позбавлення батьківських прав про яку повідомив відповідач ОСОБА_2 органам опіки та піклування в телефонному режимі, то за положеннями частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини суперечить моральним засадам суспільства та порушує інтереси дітей.

У матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки.

Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком дітей займається мати, яка з 2018 року виїхала до Держави Ізраїль з дітьми сторін, не свідчить безумовно про те, що батько дітей не бажає приймати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Оцінивши надані суду докази,приймаючи до уваги недоведеність позовних вимог суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей сторін

не відповідатиме інтересам малолітніх дітей, оскільки позбавлення батьківських прав вже несе в собі негативний вплив на їх свідомість,тому позов не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 160-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відмовити .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк