Єдиний унікальний номер 341/1677/24
Номер провадження 2/341/578/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, у складі

головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа №344/999/13-ц, виданого 16 вересня 2013 року, Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача з твердої грошової суми в розмірі 700 грн. на частку від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано. 16.09.2013 р. Івано-Франківським міським судом по справі 344/9991/13-ц було винесено судове рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина. 24.01.2014 р. відкрито виконавче провадження №4172149 з виконання судового рішення по справі 344/9991/13-ц. Однак, розмір аліментів є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджені аліменти. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач оплачує навчання, додаткові заняття, періодичні лікування, витрати на відпочинок та розваги, харчування та одяг. Аліменти, які були присуджені Івано-Франківським міським судом 16.09.2013 р. в розмірі 700 грн. на утримання неповнолітнього сина відповідач в добровільному порядку не сплачує, тому в нього утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 135328,50 грн.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.19).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10.09.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.26).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач при подачі позову до суду зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку (а. с. 2 зворот).

Відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив. На адресу реєстрації місця проживання відповідача надсилалась судова повістка, повідомлення про вручення відправлення поверталось до суду з підписом про отримання (а.с.37).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, в суду наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі, на підставі ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2013 р. (а.с.10-11).

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8) на утримання якого, на підставі рішення Івано-Франківського Івано-Франківської області від 16.09.2013 року по справі ЄУН 344/9991/13-ц, призначено стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття (а.с.10-11).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за місцем проживання матері (позивача у справі) (а.с.6,9), а також фактично проживає з матір`ю.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Галицького управління на підставі виконавчого листа №2/344/4381/2013 виданого 14.01.2014 р. відкрито виконавче провадження №41721492 (а.с.12).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість станом на 31.07.24 р. становить 135328,50 грн. (а.с.13).

Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені як у твердій грошовій сумі так і у частці від доходу платника аліментів.

Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений, у тому числі, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках передбачених цим Кодексом. При цьому, вирішуючи питання, керується принципом «з максимально можливим урахуванням інтересів дитини» (ч.8 ст.7 СК України).

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини як фізичного, так і духовного та морального.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є як моральне виховання так і матеріальне утримання дитини, що, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання (Роз`яснення Міністерства юстиції України від 05.07.2011 р. «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб`єктами сімейних правовідносин»).

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 05.02.2014 р. у справі №6-143цс13, про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, відповідно до положень абзацу 3 частини 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На дату розгляду справи судом, неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання якого судом вирішується питання щодо зміни розміру аліментів раніше визначеного судовим рішенням, є повних 14 років.

Позивач просить суд змінити розмір аліментів з твердої грошової суми в розміру 700 грн. на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум встановлений на дитину віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Отже, на дату розгляду даної справи судом, положень абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, зазначених приписів ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить - 1598 гривень.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14.11.2018 р. у справі №372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Матеріали справи не містять даних які б свідчили на неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини у розмірі про який просить позивач, або на наявність інших обставин, які б могли бути враховані судом під час вирішення даної справи та вплинути на зміну розміру аліментів про яку просить позивач (ч.1 ст.182 СК України).

Враховуючи вищевикладене, відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд дійшов висновку, що позивачем доведено необхідність зміни розміру аліментів раніше визначених рішенням суду від 16.09.2013 року у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 128, 130, 131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 16.09.2013 року у справі №344/9991/13-ц (виконавчий лист №344/9991/13-ц від 16.09.2013), з твердої грошової суми у розмірі 700 грн. на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в розмірі 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили, припинивши з цього моменту стягнення аліментів на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 16.09.2013 року у справі №344/9991/13-ц (виконавчий лист №344/9991/13-ц від 16.09.2013).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМихайло КУЦЕНКО