Справа № 510/2173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка за первинним позовом - позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія перекладеного на укр. мову свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 із ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2020р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28.10.2020р. ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 01.07.2020р. №228 про належність нерухомості; копія договору міни від 24.09.2022р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ; копія звіту від 03.07.2020р. про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копія договору купівлі-продажу квартири від 22.05.2000р.; копія приватизаційного доручення.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулася до суду із позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_2 , зазначивши, що у вересні 2022 р. вони досягли домовленості щодо обміну нерухомістю, за якою у її власність ( ОСОБА_1 ) перейшла належна відповідачці ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 , у власність відповідачки ( ОСОБА_2 ) перейшов належний їй житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Договір міни між сторонами було укладено у письмовому порядку та скріплено підписами сторін.

Під час укладення договору міни сторони досягли взаємної домовленості по всіх істотних умовах договору, ОСОБА_1 прийняла у власність об`єкт нерухомості (квартиру), що належав ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняла у власність об`єкт нерухомості (житловий будинок), що належав ОСОБА_1 . У майбутньому ОСОБА_2 пообіцяла ОСОБА_1 засвідчити договір міни нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивачка ОСОБА_1 переїхала мешкати до отриманої нерухомості, провела ремонт у квартирі, сплачує всі необхідні комунальні платежі, використовує квартиру за її призначенням. Відповідачка ОСОБА_2 перейшла мешкати у придбаний житловий будинок, доглядає за ним, сплачує належні платежі за його утримання, зробила ремонт.

З метою нотаріального засвідчення правочину ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідачки, однак ОСОБА_2 від посвідчення договору міни ухиляється, прохання позивачки ігнорує, мотивуючи неможливість оформлення документів нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачці ОСОБА_1 було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Із зустрічним позовом до суду звернулась також і ОСОБА_2 , яка отримала за обміном із ОСОБА_1 житловий будинок, однак не може його оформити на себе у зв`язку із тим, що договір міни не було укладено в нотаріальному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 715 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. За ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору міни, ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належний їй житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_2 . З 2022р. по теперішній час сторони безперервно, відкрито володіють домоволодінням та квартирою, сплачують всі належні платежі, слідкують за належним технічним станом нерухомості, як власники, розпоряджаються нею, проводять ремонти та ін. За весь час володіння сторонами будинком і квартирою, вони один до одного не пред`являли жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі у утриманні житла, що перейшло іншому з них за обміном, та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді сторони не заперечували щодо фактів, вказаних у позовах (первинному та зустрічному), визнали позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору міни була досягнута угода по всіх істотних умовах: кожній із сторін було передано у власність об`єкти нерухомості за обміном, якими вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть ними розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі квартири та житлового будинку підтверджуються договором міни від 24.09.2022р. В даний час звернення за оформленням договору міни є неможливим, оскільки прохання ОСОБА_1 з цього приводу відповідачкою ОСОБА_2 не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки кожної із сторін щодо належного їм майна, переданого за обміном, та встановленні права на нерухомість, отриману за обміном, тому є правові підстави визнати договір міни дійсним та право власності на отримане майно за сторонами.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 220, 328, 334, 657, 715, 716 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

І. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Договір міни від 24.09.2022р., за яким ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належний їй житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_2 , - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_2 .

ІІ. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК