Справа № 450/5952/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/670/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

07.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 вересня 2009 року Лисиничівською сільською радою Пустомитіського району Львівської області, актовий запис № 15.

Оскаржуваною ухвалою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення тривалістю до 14 серпня 2024 року.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не наведено оцінки співмірності та дієвості застосованого судом заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків її розгляду. Надаючи строк для примирення подружжя та зупиняючи розгляд справи на 6 місяців, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін. Таким чином, суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя. Тому, вирішуючи питання про надання строку на примирення, суд першої інстанції повинен був оцінити причини неподання сторонами клопотання про надання строку на примирення та вказати на обставини справи, які свідчать про реальну можливість примирення сторін. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 виїхав на постійне проживання за кордон, що унеможливлює примирення сторін. Вважає, оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає вимогам статей 2, 240 ЦПК України, при її постановлені судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц щодо застосування статті 111 СК України, а відтак така є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 51 Конституції України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 111 СК України,суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК Українивизначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007року, передбачене частиною першою статті 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадженняу справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц (провадження №61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 посилалася на те, що сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а також зазначила про неможливість примирення сторін.

Надаючи сторонам строк для примирення та зупиняючи розгляд справи на шість місяців (максимальний термін) з підстав наявності у сторін неповнолітньої дитини, суд першої інстанції не врахував, що закріплена у ст. 111 СК України норма права є диспозитивною, а відтак, суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

При цьому, суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, а тому , надаючи строк для примирення, повинен вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.

Зупиняючи провадження у справі з метою надання сторонам строку на примирення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не оцінив наскільки реальною є можливість їх примирення, у тому числі, з урахуванням висловленої думки позивачки у справі та встановлених судом обставин.

Однак, враховуючи, що суд вправі відповідно до положень ст. 111 СК України вживати заходів для примирення подружжя за відсутності доказів, що таке примирення суперечить моральним засадам суспільства, колегія суддів погоджується з висновком суду, що надання строку для примирення надавалося судом з метою збереження сім`ї. Однак, за обставин, зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що наданий судом строк для примирення слід змінити, визначивши такий тривалістю п`ять місяців - до 14 липня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2024 року змінити.

Надати сторонам строк для примирення тривалістю п`ять місяців - до 14 липня 2024 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра