Провадження № 2-о/947/298/24
УХВАЛА

07.05.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення опікунства над недієздатною особою,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 06.05.2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення опікунства над недієздатною особою та визначення заявника опікуном.

У заяві зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою товариша заявника, яка зареєстрована та проживає разом із заявником, та є фактично частиною родини заявника.

Цивільний процесуальний кодекс України ( скорочене ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно положення ч.1,2 ст. 39 Цивільного кодексу України ( скорочене ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

За змістом пункту першого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( частина перша наведеної статті ).

Крім того, частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною третьою статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Верховний Суд у постанові від 17 травня 2023 року у справі №522/1929/20, розглядаючи питання кола осіб яки можуть бути заявниками про справам щодо визнання особи недієздатною, зазначив таке:

«Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України).

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком (частина друга статті 2 СК України)».

Таким чином, особи які проживають разом із заявником та знаходяться під їх фактичним піклуванням не відносяться до категорії тих осіб, яких законодавець наділяє процесуальною дієздатністю для звернення із заявою про визнання особи недієздатною.

Частиною четвертою статті 185 ЦПК України, яка регулює загальні вимоги щодо прийняття заяв по суті справи ( позовних заяв) визначено, що суд повертає заяву у випадку коли таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

У даному випадку заява про визнання особи недієздатною містить і вимоги про встановлення опікунства над недієздатною особою та визначення заявника опікуном але за змістом вимог вказані вимоги є похідними від визнання особи недієздатною тому не можуть розглядатись окремо, а тому поверненню підлягає вся заява.

Водночас судом роз`яснюється заявнику про його право звернення до органу опіки та піклування із заявою про встановлення опікунства та права відповідного органу самостійно звертатись до суду із заявою про визнання особи недієздатною із направлення , у випадку задоволення такої заяви, подання про встановлення опікунства із визначенням опікуном конкурентної особи.

Також до суду із відповідною заявою, про визнання особи недієздатною, має право звернутись батько особи.

У випадку, якщо особа вже визнана недієздатною та питання полягає лише у заміні опікуна, це питання розглядається самостійно органом піки та піклування або за його поданням судом.

У відповідності до вимог ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185,294,295-296, 353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заявнику ОСОБА_1 його заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення опікунства над недієздатною особою та визначення заявника опікуном.

Ухвала складена 07 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луняченко В. О.