Справа № 369/9757/23
Провадження № 2/369/1484/24
31.01.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Мельник А.Р.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 369/9757/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві, Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
23 червня 2023 року позивачка звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві, Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_2 , у період з 05.03.2010 по 03.10.2011 року перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі з ОСОБА_3 не змінювала прізвище, на момент народження доньки ОСОБА_5 . На підставі Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 2-341-11 від 03.10.2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано.
Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_4 залишилася проживати з матір`ю. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 176 від 04.03.2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2 (за адресою: АДРЕСА_1 ).
Батько дитини ОСОБА_3 фактично самоусунувся від участі у житті спільної дитини відповідач ніколи не піклувався про доньку, не проявляв заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема -ніколи не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач за останні 8 років жодного разу не виявляв бажання навіть поспілкуватися з донькою. Зазначила, що відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. 31.01.2015 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб. У шлюбі народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з чоловіком, донькою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_7 ми проживаємо за адресою: АДРЕСА_2 . Донька позивача ОСОБА_4 знаходиться їх спільному з чоловіком утриманні, жодної участі в утриманні доньки відповідач ОСОБА_3 не приймає. Зі змісту Довідки № 553 від 23.01.2023 року виданої начальником Слов`янського ВДВС вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів складає 231 579,02 грн. Спільно з чоловіком позивач має належний рівень доходу для забезпечення нормально фізичного, інтелектуального та духовного розвитку дитини, а також забезпечення належних житло-побутових умов для проживання доньки. До позовної заяви додані Довідка № 270 від 29.03.2023, Довідка № 21/2/2-387 від 29.03.2023, Довідка № 93 від 23.03.2023 щодо працевлаштування та стану матеріального ОСОБА_8 та Форма ОК-5 та ОК-7 щодо обсягів доходу та сплачених ОСОБА_9 .
- позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання законної сили рішенням суду по справі та до повноліття дитини.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2023 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2024 року постановлено прийняти відмову позивача ОСОБА_2 від позову в частині збільшення розміру аліментів у цивільній справі 369/9757/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві, Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.
В судове засідання позивачка з`явилась, зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутність представника за наявними матеріалами справи відповідно до діючого законодавства та надав суду висновок від 24 листопада 2023 року № 643/3 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 серпня 2010 року Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 10 серпня 2010 року складено відповідний актовий запис № 693. Батьками особи зазначено: батько - громадянин України ОСОБА_3 , мати - громадянка України ОСОБА_5 .
На підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 2-341-11 від 03.10.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.
Відповідно до розпорядження від 04 березня 2020 року №176, виданого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з матір`ю ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки від 07 квітня 2023 року № 02-04/55 виданої директором школи І-ІІ ступенів № 163, учениця школи, ОСОБА_4 , у вказаний період навчання регулярно відвідувала заняття у школі. Дитина була завжди охайна, доглянута. Мати ОСОБА_2 регулярно спілкувалася з педагогами, які навчали доньку, цікавилася шкільним життям дитини, дбала про її всебічний розвиток. Батько ОСОБА_3 контакту із школою, де навчалася дитина, не підтримував, із вчителями не спілкувався жодного разу протягом трьох років навчання доньки.
Згідно довідки №270 від 29 березня 2023 року наданої Службою безпеки України ОСОБА_6 проходить військову службу в Головному управлінні СБ України у м. Києві та Київській області.
Відповідно до довідки від 29.03.2023 року № 21/2/2-387 надану начальником СБУ, ОСОБА_6 має грошове забезпечення за період військової служби з 01.01.2015 року по 31.10.2022 року у загальному розмірі 2 209 253,39 грн.
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Суд оцінивши докази надані позивачем, дійшов висновку, що ОСОБА_3 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дитини та її матеріального забезпечення.
Відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо наданими доказами позивачем. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Досліджені докази підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини.
Протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчинив.
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_3 його дитини, судом не встановлено. Також, судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_3 намагався виконувати батьківські обов`язки.
Відповідач вкрай формально ставиться до необхідності виконання обов`язку щодо утримання дитини, сплати аліментів.
На переконання суду позбавлення батьківських прав не зашкодить інтересам дитини, його подальшому вихованню та утриманню.
До суду наданий висновок Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 24 листопада 2023 року № 643/3 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд приймає до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165 СК України суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві, Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 13 лютого 2024 року.
Суддя: І. О. Фінагеєва