Провадження № 2-о/750/248/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Мойсієнко К.А.,

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій, згідно уточнень від 13 серпня 2024 року, просить встановити факт, що він є членом сім`ї свого батька - ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув батько заявника - старший сержант ОСОБА_6 , у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України з відповідною заявою про виплату одноразової допомоги після смерті батька. Проте, заяву було повернуто на доопрацювання у зв`язку із необхідністю підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного господарства заявника зі своїм покійним батьком. Заявник зазначає, що факт сімейних стосунків підтверджується тим, що вони тривалий час проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, навчання заявника, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду відкритому судовому засіданні.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримали та просили суд її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_1 та підтвердили той факт, що останній є членом сім`ї свого батька ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень щодо заяви не зазначила.

Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, 18 грудня 2024 року надіслав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи, проте судом було відмовлено у його задоволенні, оскільки Міністерство оборони України є юридичною особою і його інтереси може представляти інший представник. Крім того, представник Міністерства оборони України скористався своїми процесуальними правами та подав до суду письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що факт, який просить встановити заявник, не доведений належними доказами, а тому у задоволенні заяви просив відмовити. Крім того, 08 жовтня 2024 року представник Міністерства оборони України направив до суду додаткові докази по справі, які були приєднані судом до матеріалів справи та досліджені у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 травня 2022 року (а.с. 30 на звороті).

За інформацією Першої чернігівської державної нотаріальної контори, наданої на запит суду, спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_6 не заводилась (а.с. 110, 111).

Згідно копії довідки про причину смерті від 02 квітня 2022 року, ОСОБА_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 від вибухової травми (а.с. 21).

На момент загибелі ОСОБА_6 був військовослужбовцем та проходив військову службу у Збройних силах України, що підтверджується копіями витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 74 від 21 березня 2022 року та № 80 від 21 березня 2022 року (а.с. 18, 27), у зв`язку із чим заявник подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги після смерті батька.

Також, за виплатою вказаної грошової допомоги звернулися мати покійного - ОСОБА_4 , його дружина - ОСОБА_5 , а також дочка - ОСОБА_3 , яким була призначена виплата допомоги у розмірі по 1/4 частині кожній.

За результатами розгляду документів ОСОБА_1 , комісією Міністерства оборони України було прийнято рішення про повернення їх на доопрацювання у зв`язку із необхідністю підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного господарства заявника зі своїм покійним батьком (а.с. 17 на звороті).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», передбачена одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб зазначених в п. 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця.

Згідно ч. 2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Таким чином для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 цього Закону унормовано правила виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Умови та порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців врегульовані Наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023.

Відповідно до пункту 1.4. Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджено Наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023, особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення термінів «член сім`ї», членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

П. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , яка доводиться рідною бабусею заявника, пояснила, що заявник навчався у м. Києві, спочатку на бакалавра, а потім на магістра. Батько постійно давав йому грошові кошти та сплачував за навчання. Батько з дітьми жив як одна сім`я, але фізично спільно не проживали у зв`язку із навчанням дітей, проте щовечора виходили на зв`язок. Спільно проводили всі свята, дарували один одному подарунки.

Свідок ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою заявника, суду повідомила, що заявник з батьком були дуже близькими, батько допомагав йому та їй коштами, оскільки вони обидва навчалися та потребували допомоги батька, вони як діти підтримували дуже близькі відносини з батьком, спільно проводили відпустки на морі чи на базах відпочинку, справляли свята разом. Свідок зазначила, що заявник та покійний батько були однією сім`єю, оскільки піклувалися та підтримували один одного.

Заявник у судовому засіданні пояснив, що саме він займався пошуком безвісти зниклого батька і через волонтерів фактично вдалося його розшукати та довідався про смерть батька, у зв`язку із чим свідоцтво про смерть було видано лише 03 травня 2022 року. За життя батько заявнику сказав, що він піде захищати Батьківщину, щоб убезпечити сина і він не пішов воювати.

З актового запису про шлюб вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений 18 березня 2022 року (а.с. 139), а 21 березня 2022 року він прибув для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 18).

Таким чином, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений безпосередньо перед призивом на військову службу та незадовго до смерті батька заявника.

ОСОБА_5 - дружина померлого, у своїй заяві про виплату одноразової грошової допомоги від 21 листопада 2022 року зазначала, що членами сім`ї та утриманцями померлого, крім матері та доньки, є також син померлого - ОСОБА_1 (а.с. 137 на звороті).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено факт, що заявник був членом сім`ї свого батька, який загинув під час захисту Батьківщини.

Враховуючи викладене, на підставі повного об`єктивного і неупередженого розгляду та оцінки усіх наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту, про який просить заявник і який породжує для нього юридичні наслідки та не містить спору про право.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був членом сім`ї свого батька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.12.2024.

Суддя