ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4620/14-ц
Провадження № 6/210/103/24
У Х В А Л А

іменем України

08 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Біди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви вказав, що 21.01.2014 року за результатами судового розгляду цивільної справи №214/7504/13-ц Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з нього та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти. В порядку виконання вказаного заочного рішення державним виконавцем Саксаганського відділу держаної виконавчої служби були відкриті виконавчі провадження №42839428 та №43085260. 22 серпня 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за результатами розгляду подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було постановлено ухвалу про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Зобов`язання перед стягувачем ОСОБА_2 були виконанні в 2017 році, у зв`язку з чим, в період з 2017 року по теперішній час стягувач не звертався з будь-якими претензіями. 19 грудня 2017 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби, на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», було ухвалено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, що підтверджується Повідомленням державної виконавчої служби №28.11-34/111416 від 09.04.2024 року. У зв`язку з чим, потреба в обмеженні його у праві виїзду за межі України відпала, тому він звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник , заінтересована особи , в судове засідання не з`явилися . будь-яких заяв чи клопотань до суду від них не надходило , їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали та дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 по справі № 210/4620/14-ц встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України громадянину Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 до погашення заборгованості згідно виконавчих листів №214/7504/13-ц від 14.03.2014 р. та №2/214/817/14 від 10.04.2014 р. (а.с. 27-28)

Відповідно до Листа начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової О. вих. №28.11.-34/111416 від 09.04.2024 року, з 04.04.2014 по 19.12.2017 на виконанні перебував виконавчий лист №2/214/603/14 (214/7504/13-ц) від 14.03.2014 року виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення коштів у розмірі 307 786,01 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Старшим державним виконавцем Буберник Т.В. 19.12.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пп.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з оригіналом виконавчих листів направлено на адресу стягувача, яка була зазначена у заяві на відкриття виконавчого провадження. З 23.04.2014 по 24.06.2014 на виконанні перебував виконавчий лист №2/214/817/14 від 21.03.2014 року виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення судового збору 229,40 грн. з ОСОБА_1 на користь держави. Старшим державним виконавцем Абрамян В.В. 24.06.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 09.04.2024 року вищезазначені виконавчі документи до відділу ДВС не надходили і на виконанні не перебувають.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відтак, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, зокрема, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), окрім іншого, передбачено право боржника звернутися до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачене право кожної особи звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, які існувало до порушення.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

За положеннями частини п`ятої статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

На підставі ухвали суду про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України уповноважений орган Державної прикордонної служби України вилучає (знімає з контролю) бази даних інформацію про встановлення тимчасового обмеження та про особу, щодо якої діяло тимчасове обмеження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 331/8536/17 від 28.10.2020 тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування таким чином: щодо пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та ФельдешнеХайлік проти Угорщини» (FoldesandFoldesneHajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь - якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь - яких обставин.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь - яких обставин.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що подальше обмеження у свободі пересування в умовах воєнного стану, не є співмірним та виправданим, у зв`язку з чим заява заявника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати встановлене ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 по справі № 210/4620/14-ц тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України громадянину Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 до погашення заборгованості згідно виконавчих листів №214/7504/13-ц від 14.03.2014 р. та №2/214/817/14 від 10.04.2014 р.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Н. Ю. Вікторович