Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4172/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №279/4172/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк або банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути станом на 12 серпня 2020 року з відповідача заборгованість у сумі 37 741,86 грн, яка складається із: простроченого тіла кредиту - 35 189,81 грн; поточного тіла кредиту - 20 грн; прострочених процентів у сумі 2 532,05 грн.

Позов обґрунтований тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав заяву від 08 серпня 2009 року б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. ОСОБА_1 зобов`язався регулярно ознайомлюватися із Умовами та Правилами надання банківських послуг та їх змінами на сайті, що підтвердив особистим підписом на заяві. Банк відкрив кредитний рахунок та встановив початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування банківського рахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 41 000 грн. Банк зобов`язання виконав у повному обсязі, але відповідач своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилася вказана вище заборгованість, яку АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути у судовому порядку.

Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 35 209,81 грн та судовий збір у сумі 1 960,95 грн. У стягненні решти заборгованості відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції у незадоволеній частині, тобто в частині відмови у стягненні прострочених процентів, позивач АТ КБ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у стягненні прострочених процентів скасувати і постановити в цій частині нове, яким позов банку в оскарженій частині задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами і розмір процентної ставки. Крім того, при підписанні заяви відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору. Якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору, то підпис під ними не потрібен. Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом банку, що підтверджується випискою про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості. Оскільки кредитний договір виконувався відповідачем, то його не можна вважати неукладеним. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не здійснив своєчасного погашення заборгованості за кредитом. Відмовляючи у стягненні процентів за кредитом, суд першої інстанції допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та поставив під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною фінансовою інституцією, що також наносить шкоду споживачам банківських послуг. Відповідно до положень ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, а тому, відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитом, суд першої інстанції порушив вимоги ст.1054 ЦК України, адже банк має право на стягнення процентів.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги із додатками направлені відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с.93). Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду заочного рішення суду першої інстанції.

Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, тобто в частині стягнення на користь банку тіла кредиту в сумі 35 209,81 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні прострочених процентів відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у стягненні прострочених процентів, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні з ОСОБА_1 договору банк дотримався вимог, передбачених частиною другою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив із ОСОБА_1 ті умови, які вважав узгодженими АТ КБ «ПриватБанк».

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 08 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання останнім заяви (а.с.15).

У заяві сторонами досягнуто згоди щодо кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», розмір кредитного ліміту 500 грн, базової процентної ставки за кредитом у розмірі 2,5% в місяць на залишок заборгованості. Також про те, що клієнт згоден із тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Має місце у заяві й застереження про те, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua. Клієнт зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Визначальним є додержання письмової форми договору.

У підтвердження вимог банком додано до позовної заяви: розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку про рух коштів (4-12,36-55).

Виписка по рахунку є доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами. З часу активації кредитної картки у виписці зазначені всі операції про зняття грошових коштів та погашення заборгованості.

Що ж стосується роздруківки із сайту позивача витягу з Умов та правил надання банківських послуг, на якому відсутній підпис відповідача, то цей доказ належним бути не може, оскільки він повність залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Банк міг додати до позову документи в редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. Отже, оскільки Умови та правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, то апеляційний суд не може визнати витяг із Умов та правил надання банківських послуг складовою частиною договору про надання банківських послуг, а тому зазначені в Умовах та правилах надання банківських послуг розміри процентних ставок до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Матеріали справи не містять такого документа як Тарифи банку.

Натомість матеріали справи містять довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» від 08 серпня 2009 року, яка підписана особисто відповідачем ОСОБА_1 . У цій довідці також прописана базова ставка 2,5% на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) (а.с.16).

За таких обставин, сторонами погоджена процентна ставка за договором на рівні 2,5% у місяць або 30% в рік на залишок заборгованості, але суд першої інстанції на такі обставини уваги не звернув та належної оцінки їм не надав, а дійшов помилкового висновку про не погодження сторонами процентної ставки.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором здійснений банком станом на 12 серпня 2020 року. Із розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за простроченими становить 2 532,05 грн.

Отже, із урахуванням узгодженої сторонами процентної ставки, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про те, що до стягнення з відповідача на користь банку підлягає 2 532,05 грн заборгованості за простроченими процентами.

За таких обставин, заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні прострочених процентів та судового збору підлягає до скасування з ухваленням у цій частині нового, яким вимоги щодо прострочених процентів задовольняються у повному обсязі заявлених банком вимог у сумі 2 532,05 грн.

У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки з вини останнього спір доведений до суду (2 102 + 3 153).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,367-368,374,376,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року в частині відмови у стягненні процентів та стягненні судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (; м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 2 532 грн 05 коп. та 5 255 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: