КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/4272/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8975/2024Головуючий у суді першої інстанції - Мальцев Д.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року про відмову у відкритті у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив установити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подану заяву обґрунтовував тим, що відповідно до договору про зміну набувача у договорі довічного утримання від 24.08.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали договір довічного утримання. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, що визначено у договорі про довічне утримання, ОСОБА_1 необхідно отримати свідоцтво про смерть. Однак, листом Київський відділ державної реєстрації смерті на звернення ОСОБА_1 відмовило у його видачі з тих підстав, що зміни до актових записів цивільного стану щодо померлих проводяться за заявою осіб, які входять до кола спадкоємців. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з відповідною заявою (а.с. 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2024 відмовлено у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Київський відділ державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) (а.с. 6-7).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що у документах лівобережного відділення відділу експертизи трупів КМКБСМЕ зафіксовано факт смерті не ідентифікованої особи. В актовому записі про смерть також зафіксований факт смерті невизначеної особи. Зазначені обставини позбавляють суд права застосовувати ч. 4 ст. 315 ЦПК України (а.с. 10-11).

Відзиву від учасника справи не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заступником начальнику відділу Київського відділу державної реєстрації смерті було подано заяву про розгляд справи без участі представника і постановити рішення відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту даної заяви вбачається спір про право.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Встановлення факту смерті необхідно для зняття арешту з майна, а саме кв. АДРЕСА_1 , яка перейшла у власність ОСОБА_1 відповідно до договору довічного утримання. Арешт на майно було накладено ПН КМНО Анцифєровою А.М. 17.10.2014, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 41703162.

Відповідно до листа завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ № 020-22-3-2023 від 02.03.2023 смерть жінки, в подальшому впізнаної як ОСОБА_2. , зареєстрована у відділі реєстрації смерті м. Києва, актовий запис № 1462 від 20.01.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Перевіряючи матеріали справи та надані докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції, під час розгляду справи, не було зазначено стосовно якого конкретного права існує спір та хто є його сторонами. За відсутності встановлення зазначених обставин, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24 червня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді