Справа № 465/2265/17 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/811/1774/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю: представника апелянта Львівської міської ради

Наконечної О.М., представника позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та приватного підприємства «Статок Плюс» про солідарне стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив солідарно стягнути із ОСОБА_3 та приватного підприємства (далі ПП) «Статок Плюс» 250000 гривень боргу та 7550 гривень інфляційних втрат за договором позики від 08 грудня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_3 (позичальником), виконання зобов`язань за яким було забезпечено порукою ПП «Статок Плюс» (поручителем).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 (по умовах мирової угоди Позивач), ОСОБА_3 (по умовах мирової угоди Відповідач 1), ПП «Статок Плюс» (по умовах мирової угоди Відповідач 2), згідно якої:

«Відповідач 1 визнає свій борг перед Позивачем в сумі 257550 (двісті п`ятдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень.

У зв`язку з неможливістю сплати Відповідачем 1 та Відповідачем 2 Позивачу 257550 гривень боргу за договором позики від 08 грудня 2015 року Відповідач 1 в рахунок погашення такого боргу передає, а Позивач приймає у власність належні Відповідачу 1 на праві власності нежитлову будівлю, позначену в технічному паспорті літ. «А-1» загальною площею 60,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, позначену в технічному паспорті літ. «Б-1»; «В-1» загальною площею 73,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю загальною площею 21,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлову будівлю загальною площею 33,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку з укладенням мирової угоди визнано за ОСОБА_1 право власності на:

нежитлову будівлю, позначену в технічному паспорті літ. «А-1» загальною площею 60,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

нежитлову будівлю, позначену в технічному паспорті літ. «Б-1», «В-1» загальною площею 73,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлову будівлю загальною площею 21,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;

нежитлову будівлю загальною площею 33,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Понесені Позивачем судові витрати Відповідачами не відшкодовуються.

Інших претензій за договором позики від 08 грудня 2015 року Сторони одна до одної не мають.».

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ПП «Статок Плюс» про солідарне стягнення боргу закрито.

Ухвалу суду оскаржила Львівська міська рада, як особа, яка не брала участі у справі, однак, вважає, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про її права та законні інтереси, оскільки Львівська міська рада є власником земельних ділянок, на яких розташовані спірні об`єкти. Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги Львівська міська рада покликається на те, що нежитлові приміщення, на які визнано право власності на підставі оскаржуваної ухвали суду, насправді, є тимчасовими спорудами, право власності на які, згідно з ч.ч.1, 4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягало державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки вони не є об`єктами нерухомого майна.

Так, зокрема, згідно з інформацією, наданою Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради у листах №4-36-7852, №4-36-7853 від 12.06.2023 року, за адресою: АДРЕСА_4 розміщено приміщення з сендвіч панелей, площею 33,8 кв.м., а за адресою: АДРЕСА_3 в об`єкта не виявлено.

Відповідно до інформації, наданої управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 08.06.2023 року, вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на об`єкти будівництва за вищезазначеними адресами не надавались, дозвільні документи відсутні.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що спірні об`єкти є нерухомим майном, а також докази, якими підтверджується факт отримання у встановленому законом порядку дозволів на будівництво спірних об`єктів як об`єктів нерухомого майна, прийняття в експлуатацію спірних об`єктів в порядку прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна.

Наголошує, що визнання права власності на вказані нежитлові приміщення та подальше здійснення державної реєстрації на тимчасові споруди як на об`єкт нерухомості, призводить до виникнення зобов`язання Львівської міської ради (власника земельних ділянок) щодо землекористування зазначених земельних ділянок, адже, лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з інформацією, наданою управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, інформація про прийняті Львівською міською радою рішення (ухвали) про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельних ділянок для обслуговування об`єктів нерухомого майна за вищезазначеними адресами в управлінні земельних ресурсів відсутня, також відсутня інформація про укладання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування зазначених об`єктів нерухомого майна.

Звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності.

З огляду на вищезазначене, прийняття оскаржуваної ухвали порушує права Львівської міської ради, як власника земельних ділянок, внаслідок визнання права власності на тимчасові споруди, як на об`єкти нерухомого майна, в результаті чого Львівська міська рада позбавлена можливості розпоряджатися земельними ділянками комунальної власності.

Зауважує, що затвердження мирової угоди, якою вирішуються питання переходу права власності, зумовлює необхідність з`ясувати, чи можливий такий перехід від однієї особи до іншої, чи не може бути при цьому порушено прав інших осіб та чи відсутні інші перешкоди для визнання (затвердження) такої угоди.

09.10.2023 року відповідач ПП «Статок Плюс» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

На підтримання своєї позиції зазначає, що підставою для державної реєстрації у витягах вказані відповідні декларації про готовність об`єкта до експлуатації і обставини щодо наявності перелічених декларацій на спірні об`єкти нерухомого майна декларацій, які підтверджують введення їх в експлуатацію, апелянтом в жодний спосіб не аналізуються та не спростовуються, окрім того, до моменту державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна проводилась їх технічна інвентаризація з виготовленням технічних паспортів на кожний об`єкт.

В судове засідання інші учасники справи, окрім присутніх, не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, шляхом направлення рекомендованими листами з повідомленнями про вручення судових повісток на відому суду адресу зареєстрованого місця проживання, місцезнаходження, які повернулися до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній», однак, за вимогами статті 131 ЦПК України, за відсутності заяви про зміну місця проживання, особа вважається належним чином повідомленою, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За положеннями статті 175 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, мирова угода укладалася сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і могла стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд мав би постановити ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжити судовий розгляд.

Судом встановлено, що предметом даного спору є неповернута позика грошових коштів на загальну суму 257550 грн. за договором позики, укладеним між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 .

Предметом укладеної між сторонами і визнаної судом мирової угоди є майно, а саме:

- нежитлова будівля, позначена в технічному паспорті літ. «А-1» загальною площею 60,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля, позначена в технічному паспорті літ.«Б-1», «В-1» загальною площею 73,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля загальною площею 21,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлова будівля загальною площею 33,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Технічна характеристика вказаних будівель та оцінка вартості даного майна в матеріалах справи відсутня.

Проте, суду першої інстанції були надані копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по трьох об`єктах на підтвердження права власності відповідача ОСОБА_3 на вказане майно предмет мирової угоди:

1) нежитлове приміщення магазину, загальною площею 33,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата державної реєстрації 28.11.2016 року; державний реєстратор: приватний нотаріус Загвойська Н.І.; підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ37, виданий 02.12.2015 року; видавник: ІДАБК у Львівській області;

2) нежитлове приміщення магазину Б-1; В-1, загальною площею 73,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата державної реєстрації 25.01.2017 року; державний реєстратор: Пелип І.Б.; підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ83, виданий 06.05.2015 року; видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю;

3) нежитлова будівля, загальною площею 21,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата державної реєстрації 26.12.2016 року; державний реєстратор: Пелип І.Б.; підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ64, виданий 23.06.2015 року; видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

На момент визнання (затвердження) судом укладеної між сторонами мирової угоди, інформація про право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі відсутня.

Згідно з інформацією управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради у листах від 08.06.2023 року, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва за адресами: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), не надавалися.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку до відзиву на апеляційну скаргу долучив відповідач ПП «Статок Плюс», державна реєстрація права власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 нежитлове приміщення, А-1, загальною площею 60,6 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, здійснена 24.01.2017 року на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ63, виданої 23.10.2015 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, державний реєстратор: Пелип І.Б.

20.05.2024 року Львівська міська рада подала додаткові пояснення, до яких долучено інформацію з порталу Єдиної державної електронної системи в сфері будівництва згідно з Реєстром дозвільних документів до 06.07.2020 року, відповідно до якої, зазначені вище декларації про готовність об`єкта до експлуатації були видані Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області стосовно інших об`єктів, а саме:

- декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ63 стосується об`єкта будівництва, що розташований у Львівській області, Жидачівський район, с. Вовчатичі на земельній ділянці з кадастровим номером: :07:008:0002;

- декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ83 стосується об`єкта будівництва, що розташований у Львівській області, Стрийський район, с. Добряни;

- декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ37 стосується об`єкта будівництва, що розташований у Львівській області, Пустомитівський район, с. Солонка на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:002:1457.

Інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ЛВ64, взагалі відсутня.

Також Львівська міська рада наголошує, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року №150 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції, зокрема й Інспекцію ДАБК у Львівській області, і 15.01.2015 року проведена державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, водночас, на усіх зазначених вище деклараціях, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і які були надані суду першої інстанції на підтвердження права власності відповідача на вказані об`єкти, видавником зазначена Інспекція ДАБК у Львівській області.

Окрім того, 31.05.2024 року Львівською міською радою надано додаткову інформацію з управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради про відсутність рішень (ухвал) Львівської міської ради про передачу у власність чи надання в користування земельних ділянок для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 . Я. Осмомисла, 28-В, АДРЕСА_4 , а також про відсутність, згідно даних Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, за вищевказаними адресами документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів доходить висновку, що предметом визнаної (затвердженої) судом першої інстанції мирової угоди є об`єкти, які розташовані на землях комунальної власності територіальної громади міста Львова, за відсутності документів, які б засвідчували право власності чи право користування земельними ділянками, на яких ці об`єкти розташовані, та за відсутності дозвільних документів для будівництва об`єктів нерухомого майна та прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, відтак, оскаржуваною ухвалою порушено право Львівської міської ради, яка діє від імені територіальної громади міста Львова, на володіння та розпорядження належним їй нерухомим майном земельними ділянками, на яких розташовані спірні об`єкти.

Суд першої інстанції належним чином не перевірив наданої сторонами інформації для визнання мирової угоди та на відповідність її умов вимогам закону, не з`ясував, чи не буде порушено прав інших осіб внаслідок визнання такої мирової угоди, а відтак, не виконав вимоги процесуального закону, яким визначено порядок вирішення даного питання, що призвело до постановлення незаконної ухвали і є підставою у відповідності до п.6 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України для скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 21 червня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич