УХВАЛА

27 березня 2024 року

місто Київ

Справа № 522/20976/19

Провадження № 14-27зц24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Погрібного С. О.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мартєва С. Ю., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

ознайомилася із заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року, постанови Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року та постанови Верховного Суду від 24 січня 2024 року за виключними обставинами

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, про визнання осіб такими, які втратили право на користування житловим приміщенням, та визнання права користування жилим приміщенням,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про виселення та вселення,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИЛА:

1. ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, у якому просив визнати відповідачів такими, які втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 (далі - кімната № НОМЕР_1 ), та визнати за позивачем право користування цією кімнатою.

2. ОСОБА_2 у січні 2020 року звернулася до суду із зустрічним позовом,

у якому просила виселити ОСОБА_1 із кімнати № НОМЕР_1 та вселити її

в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_1.

3. Рішенням від 30 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив. Виселив ОСОБА_1 із жилого приміщення кімнати № НОМЕР_1 та вселив ОСОБА_2 в це жиле приміщення.

4. Постановою від 15 листопада 2022 року Одеський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року залишив без змін.

5. ОСОБА_5 як особа, яка не брала участі у справі, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, звернулася до апеляційного суду

зі скаргою.

6. Ухвалою від 08 грудня 2022 року Одеський апеляційний суд відмовив

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року.

7. ОСОБА_1 у листопаді 2022 року звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 30 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року.

8. ОСОБА_5 у грудні 2022 року звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.

9. Ухвалами від 02 та 22 лютого 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

10. Ухвалою від 21 грудня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до розгляду колегією суддів у складі п`яти суддів.

11. Постановою від 24 січня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року - без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив, ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

12. ОСОБА_1 24 лютого 2024 року подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду заяву про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року, постанови Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року та постанови Верховного Суду від 24 січня 2024 року за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

13. Ухвалою від 04 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду повернув заяву ОСОБА_1 у частині перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року, постанови Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року та постанови Верховного Суду від 24 січня 2024 року за нововиявленими обставинами. Цією ж ухвалою Суд передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду заяву ОСОБА_1 в частині перегляду зазначених судових рішень за виключними обставинами.

14. Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що у прийнятті заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами потрібно відмовити та повернути її заявникові з урахуванням таких міркувань.

15. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6 і частина друга статті 19 Конституції України).

16. За частиною першою статті 36, пунктами 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.

17. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 згаданого Закону Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

18. Верховний Суд є судом касаційної інстанції в цивільних справах, що передбачено статтею 388 ЦПК України.

19. Право на касаційне оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначені у статті 389 ЦПК України.

20. Порядок подання касаційної скарги врегульований у ЦПК України. Зокрема,

у частині першій статті 391 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд

у складі Касаційного цивільного суду.

21. Відповідно до змісту статей 393, 394 ЦПК України повноваженнями прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження наділений Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду. Відкриття касаційного провадження передбачає перевірку правильності оформлення касаційної скарги та дотримання порядку її подання, у тому числі сплати судового збору та дотримання строків на касаційне оскарження.

22. Порядок передання справи до Великої Палати Верховного Суду передбачений у частинах третій-шостій статті 403 ЦПК України, ці приписи викладені у параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. Згідно із цими правилами саме після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.

23. Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень, постановлених Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (окрім перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами відповідно до приписів глави 3 розділу V ЦПК України), оскільки зазначені рішення є остаточними і подальшому оскарженню не підлягають, а також не передбачає самостійного вирішення питання про передачу Великій Палаті Верховного Суду на розгляд цивільної справи за межами повноважень, передбачених ЦПК України.

24. Порядок перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими та виключними обставинами в цивільних справах регулюється главою 3 розділу V ЦПК України.

25. Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

26. Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

27. Статтею 425 ЦПК України встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

28. Відповідно до частини першої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

29. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій

з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).

30. Згідно із частиною третьою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати.

31. Велика Палата Верховного Суду не ухвалювала судового рішення, яке просить переглянути за виключними обставинами ОСОБА_1 . Заява не містить відомостей та посилань на встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

32. Отже, на підставі статей 423, 425 ЦПК України Велика Палата зробила висновок про невстановлення підстав, передбачених процесуальним законом, для прийняття заяви ОСОБА_1 та перегляду Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами рішень, ухвалених іншими судами.

33. Через неіснування юридичних підстав для розгляду цієї заяви ОСОБА_1 . Великою Палатою Верховного Суду у її прийнятті має бути відмовлено, таке звернення підлягає поверненню заявнику. Така відмова не порушує право ОСОБА_1 на доступ до суду, оскільки заявник уже реалізував право на оскарження судового рішення у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

34. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, параграф 36).

35. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання

з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland),

заява № 28249/95, параграф 53).

36. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоб порушувати саму сутність цього права. Також обмеження права доступу до суду не є сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо немає «пропорційного співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»

(Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, параграф 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства»

(Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, параграф 65).

37. За усталеною практикою ЄСПЛ юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення суду, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення від 09 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України», заява № 41984/98, параграф 53).

38. Звернення до Великої Палати Верховного Суду із проханням про здійснення ще одного розгляду справи фактично спрямоване на перегляд рішень судів трьох інстанцій, коли не існує для цього визначених процесуальним законом підстав. Такий перегляд є неможливим, оскільки ставить під сумнів гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції принцип остаточності судового рішення (res judicata).

Керуючись статтями 388, 391, 393, 394, 403, 423, 425 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року, постанови Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року та постанови Верховного Суду від 24 січня 2024 року за виключними обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, та визнання права користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про виселення та вселення- відмовити та повернути її заявнику разом із доданими до заяви матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. О. Погрібний

Судді О. О. Банасько С. І. Кравченко

О. Л. Булейко О. В. Кривенда

Ю. Л. Власов С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова О. В. Ступак

М. І. Гриців І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

В. В. Король В. Ю. Уркевич