Справа № 163/2215/23
Провадження № 2/163/22/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

позивача за первісним позовом / відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом / відповідача за зустрічним позовом адвоката Зуба В.В.,

представників відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Вишнівської сільської ради Богуш І.В., ОСОБА_2 ,

представника відповідачів за первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Климович Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішення сільської ради незаконним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Наталія Миколаївна) та зустрічним позовом Вишнівської сільської ради до ОСОБА_1 , Ковельської районної військової адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк Алли Денисівни про скасування сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право на спадщину за заповітом та передання земельної частки (паю) до земель комунальної власності,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання незаконним рішення Вишнівської сільської ради № 34/15 від 10 липня 2023 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0008, внесеної до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Семенюк Н.М. за № 51051290 (рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 68515473 від 19.07.2023, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 233).

Заявлені позовні вимоги обґрунтувала тим, що оспорюваним рішенням від 10.07.2023 № 34/15 відповідачу ОСОБА_3 виділено в натурі (на місцевості) в порядку розподілу земельну частку (пай) загальною площею 1,7421 га, у тому числі ділянку № НОМЕР_1 (рілля) площею 1,2557 га кадастровий номер :03:002:0008 та ділянку № 2 (сіножать) площею 0,4864 га кадастровий номер :03:002:0064 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення земельних ділянок часток (паїв) на території Вишнівської (Римачівської) сільської ради. На підставі цього рішення 19 липня 2023 року державний реєстратор зареєстрував право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку. Цього ж дня ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,2557 га кадастровий номер :03:002:0008 шляхом укладення нотаріально посвідченого договору.

Зазначене рішення Вишнівської сільської ради та договір купівлі-продажу земельної ділянки вважає недійсними, оскільки виділення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 відбулося з порушенням вимог закону, а саме, затверджений цим рішенням протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) № 3 від 05.07.2023 не підписаний головою комісії ОСОБА_2 , жеребкування як таке фактично не проводилось та оголошення щодо проведення зборів власників земельних часток (паїв) з питання розподілу земельних ділянок сільською радою не у встановлених місцях не розміщувалось. Крім цього, предметом розподілу комісії та виділення ОСОБА_3 земельної ділянки виступала земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0008, яка раніше уже була розподілена у встановленому порядку між власниками земельних часток (паїв) і була виділена їй (позивачу) та щодо якої рішенням Вишнівської сільської ради № 10/358 від 30.09.2021 їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) вона набула в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 згідно сертифікату серії ВЛ №0233275, про що нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На виконання рішення № 10/358 від 30.09.2021 виготовила відповідну технічну документацію, а саме на земельну ділянку площею 1,2557 га кадастровий номер :03:002:0008, яку 18 липня 2023 року подала на затвердження Вишнівській сільській раді. Проте, як зазначено вище, зазначена земельна ділянка оспорюваним рішенням уже була виділена у власність відповідачу ОСОБА_3 без затвердження технічної документації із землеустрою, що є свавіллям та перекреслює її правомірні та законні очікування на реалізацію належного їй права на земельну частку (пай) шляхом передбаченої законом процедури виділення в натурі відповідної земельної ділянки.

За викладених обставин вважає, що відчуження ОСОБА_3 земельної ділянки на користь ОСОБА_4 у надзвичайно короткий термін, а саме 19 липня 2023 року, тобто наступного дня після подання нею Вишнівській сільській раді заяви від 18 липня 2023 року про затвердження технічної документації із землеустрою, спрямоване виключно на порушення її права на набуття у власність спірної земельної ділянки шляхом виділення в натурі в рахунок права на земельну частку (пай), оскільки укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу земельної ділянки фактично унеможливлює та виключає розгляд сільською радою її заяви від 18 липня 2023 року. У зв`язку із цим укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки є нікчемним і, як наслідок, державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку підлягає скасуванню в порядку застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину.

Відповідач Вишнівська сільська рада подала відзив на позовну заяву. У ньому її представник зазначив, що у відповідності до ст.28 Закону України «Про землеустрій» позивач протягом шести місяців з дня прийняття радою рішення від 30.09.2021 № 10/358 повинна була замовити у землевпорядної організації технічну документацію та подати її на затвердження Вишнівській сільській раді. Однак, про дії позивача щодо виготовлення технічної документації сільська рада обізнана не була. Після спливу майже двох років позивач звернулась із клопотанням про затвердження технічної документації. Тоді й було виявлено, що сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0008 та :03:002:0064 виділено в натурі (на місцевості) громадянці ОСОБА_3 на підставі оспорюваного рішення № 34/15 від 10.07.2023. Причиною виникнення даного земельного спору є те, що позивач упродовж двох років не розробила технічної документації. Для врегулювання спору та реалізації ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) на засіданні постійної комісії з питань будівництва, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища 28 серпня 2023 року позивачу було запропоновано іншу рівноцінну земельну ділянку в порядку розподілу між власниками земельних часток, проте від цієї пропозиції вона відмовилась.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Климович Т.Д. також подала відзив на позовну заяву. У ньому зазначила, що спірна земельна ділянка у визначеному Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» порядку позивачу не розподілялась, а відтак відсутні підстави вважати, що оспорюваним рішенням Вишнівської сільської ради порушено її права. Таку свою позицію обґрунтувала тим, що у рішенні Вишнівської сільської ради від 30.09.2021 № 10/358 міститься посилання на протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах Вишнівської (Римачівської) сільської ради, однак згідно відповіді Вишнівської сільської ради такий протокол розподілу відсутній, а відтак спірна земельна ділянка не була розподілена позивачу у встановленому законом порядку, тому на момент винесення оспорюваного рішення належала до невитребуваних земельних часток (паїв). Оскільки спірна земельна ділянка позивачу не розподілялась і не виділялась, тому оспорюване рішення не містить ознак протиправності, дії сільської ради під час його ухвалення були послідовними в межах чинного законодавства. Саме по собі виготовлення позивачем технічної документації із землеустрою без її погодження уповноваженим органом не свідчить про передачу цієї земельної ділянки у власність. Крім цього, позивач не надала доказів відмови органу місцевого самоврядування у погодженні чи затверджені цієї технічної документації. Заявлена вимога про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку є похідною, тому також не підлягає задоволенню.

Вишнівська сільська рада разом із відзивом на первісний позов подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , Ковельської районної військової адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк Алли Дмитрівни, у якому просила скасувати сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0233275 на ім`я померлої ОСОБА_6 , скасувати видане приватним нотаріусом на цей сертифікат свідоцтво про право на спадщину за заповітом та передати земельну частку (пай) до земель комунальної власності. Такі свої вимоги обґрунтувала тим, що успадкований позивачем сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0233275 виданий незаконно, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 не є суб`єктом розпаювання в силу втрати своєї правоздатності у момент смерті, через що при формуванні списку членів КСП «Ягодин» була помилково включена у додаток № 1 до Державного акту серії ВЛ23 від 27 квітня 1996 року. Крім цього вважає, що приватний нотаріус Клекоцюк А.Д. перевищила свої службові повноваження при оформленні спадщини за заповітом (спадкова справа № 37/2018), оскільки заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався, на день смерті вона проживала одна, свідоцтво про право на спадщину видане позивачу через 25 років після смерті ОСОБА_6 , а рішення суду про поновлення строку про прийняття спадщини після її смерті не приймалось.

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 та Ковельська районна військова адміністрація, кожен окремо, подали відзиви на цей позов.

ОСОБА_1 у відзиві зазначила, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право на спадщину жодним чином не порушують прав та законних інтересів Вишнівської сільської ради, що згідно із ч.1 ст.15 ЦК України позбавляє сільську раду підстав для звернення до суду із таким позовом. ОСОБА_6 набула права на земельну частку (пай) відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року та включена до списку громадян-членів КСП «Ягодин», затвердженого рішенням загальних зборів цього КСП від 13 лютого 2000 року, який є додатком до виданого Вишнівською сільською радою Державного акту серії ВЛ від 27 квітня 1996 року. Також заявила про застосування строку позовної давності, яким вважає, що сплив у 2003 році, оскільки про наявність у ОСОБА_6 такого права Вишнівській сільській раді достеменно було відомо ще з 13 лютого 2000 року (з дати складання списку громадян-членів КСП «Ягодин»).

Ковельська районна військова адміністрація у відзиві висловила позицію про те, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 свій позов підтримала, зустрічний - не визнала. Пояснила, що право на земельну частку (пай) набула в порядку спадкуванн. Законність отримання на ім`я її бабусі ОСОБА_6 сертифіката ніколи не розглядала, при тому, що бабуся усе життя пропрацювала в колгоспі. Реалізуючи своє право, рішенням сільської ради їй було розподілено земельні ділянки під конкретними номерами. Технічну документацію відразу не виготовляла, оскільки в Україні розпочалася війна. В липні 2023 року від землевпорядної організації дізналася, що на розподілену їй земельну ділянку виготовляється ще одна технічна документація на ім`я ОСОБА_3 . У зв`язку із цим до останньої телефонувала та була на прийому у Вишнівського сільського голови, який запевнив, що це помилка землевпорядника, яку на черговій комісії виправлять. Проте їй лише запропонували іншу земельну ділянку, від якої відмовилась, оскільки не впевнена, що вона раніше не була розподілена військовослужбовцю.

Представник позивача за первісним позовом адвокат Зуб В.В. первісний позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) успадкувала у законному порядку. Прийняте у 2021 році Вишнівською сільською радою рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою було контрольованим і сільська рада не могла не знати про його існування під час ухвалення оспорюваного рішення на користь ОСОБА_3 .

Представник відповідача Вишнівської сільської ради ОСОБА_2 первісний позов не визнав та пояснив, що спадкодавець ОСОБА_6 не приймала участі на загальних зборах колгоспників у 2002 році під час проведення жеребкування, так як на цей час уже померла. Її не було в живих й на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю, тому права на земельну частку (пай) вона не мала. Цю обставину виявили лише після надходження позову ОСОБА_1 , що й слугувало підставою для подання зустрічного позову. Щодо розподілу земельної ділянки ОСОБА_3 , то вважає, що жодних порушень при прийнятті оспорюваного рішення сільська рада не допустила. Оскільки спірна земельна ділянка була уже сформована з присвоєнням кадастрового номера, тому надавати дозвіл на виготовлення технічної документації на неї не було потреби. У таких вирадках приймається лише рішення про виділення земельної ділянки у власність. На момент розподілу земельних ділянок ОСОБА_3 не було доступу до публічної кадастрової карти, через що й виникла ця помилка, яку вони виявили 18 липня 2023 року під час звернення ОСОБА_1 із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою. Від запропонованої земельної ділянки під № 90 ОСОБА_1 відмовилась.

Представник відповідача Вишнівської сільської ради Богуш І.В. висловила позицію про те, що жодних прав ОСОБА_1 сільська рада не порушувала, а оспорюване рішення прийняте у порядку та спосіб, передбачені законом. Просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідачів за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката Климович Т.Д. в судовому засіданні навела мотиви невизнання первісного позову аналогічні, зазначеним у відзиві, та просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача за зустрічним позовом Ковельської районної військової адміністрації в судове засідання не прибув, у відзиві начальник цієї військової адміністрації просив розглядати справу за відсутності їх представника.

Третя особа за первісним позовом приватний нотаріус Семенюк Н.М. та відповідач за зустрічним позовом приватний нотаріус Клекоцюк А.Д. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв по суті спору та процедури його розгляду не подали.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що першому вирішенню підлягає зустрічний позов, оскільки в разі його задоволення виключається можливість задоволення первісного, так як скасування (визнання недійсним) сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0233275 виключає зі складу спадщини після смерті ОСОБА_6 це майнове право, а відтак і відсутність у позивача за первісним позовом ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), відповідно й відсутність підстав вважати, що прийнятим Вишнівською сільською радою рішенням № 34/15 від 10 липня 2023 року порушено її права.

Спадкодавець ОСОБА_6 за життя була членом КСП «Ягодин», розташованого на території Вишнівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

27 квітня 1996 року Вишнівська сільська рада видала Державний акт на право колективної власності на землю серії ВЛ23, згідно якого КСП «Ягодин» у колективну власність передано 2247,1 га в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання.

До списку громадян-членів КСП «Ягодин», затвердженого рішенням загальних зборів КСП «Ягодин» 13 лютого 2000 року, який є додатком до указаного Державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ23, під № 22 включена ОСОБА_6 .

Із копії сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0233275 вбачається, що він виданий головою Любомльської райдержадміністрації 29 березня 2000 року члену КСП «Ягодин» ОСОБА_6 про те, що їй на підставі рішення Любомльської райдержадміністрації від 17 квітня 1997 року № 183 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Ягодин», розміром 4,31 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Копією спадкової справи № 37/2018 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 стверджено, що спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 була її дочка ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом усього належного йому майна, окрім житлового будинку з надвірними спорудами, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку в селі Бережці.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0233275, яке він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_7 , яка, у свою чергу, успадкувала це право після смерті матері ОСОБА_6 .

21 серпня 2020 року приватний нотаріус Любомльського районного нотаріального округу Клекоцюк А.Д. видала ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №447, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у СГПП «Ягодин» та належала ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії ВЛ № 0233275.

Отже, позивач за первісним позовом є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_5 , а не бабусі по материнській лінії ОСОБА_6 , як вважає відповідач Вишнівська сільська рада.

Враховуючи, що земельна частка (пай), право на яке посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0233275, знаходиться на території Вишнівської сільської ради, а також положення ст.5, ст.ст.13, 141 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вбачаються підстави вважати, що питання законності указаного сертифіката безпосередньо стосується прав та інтересів Вишнівської сільської ради, а тому подання сільською радою зустрічного позову відповідає ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року (далі Указу Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Про такий правовий висновок неодноразово вказував Верховний Суд у постановах від 11 липня 2019 року в справі № 190/1605/18, від 29 березня 2023 року в справі № 532/2064/21, від 17 січня 2024 року в справі № 127/10973/22.

У цій справі встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до видачі КСП «Ягодин» Державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом статті 9 ЦК Української РСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

Враховуючи те, що на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Ягодин» ОСОБА_6 не була членом колективного сільськогосподарського підприємства, оскільки її членство в цьому підприємстві припинилось у зв`язку зі смертю, вона не могла набути право на відповідну частку земельної ділянки, незважаючи на включення її в 2000 році до списку осіб, що мають право на земельний пай.

Відтак, оскільки за життя ОСОБА_6 не набула права на земельну частку (пай), відповідно таке право не могло бути об`єктом спадкування.

За викладених обставин, заявлені у зустрічному позові вимоги по своїй суті є підставними і доведеними.

Разом з цим, відповідач за зустрічним позовом просила застосувати строк позовної давності, який вважає сплив у 2003 році.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Посилання Вишнівської сільської ради на те, що про вищевказані обставини, а саме відсутність законних підстав для видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0233275 на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 , сільська рада довідалась лише після отримання позову ОСОБА_1 , суд оцінює критично, оскільки у Вишнівської сільської ради зберігається другий примірник Державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ23, відповідно й додатки до нього.

У зв`язку із цим Вишнівська сільська рада беззаперечно могла довідатися про безпідставність включення ОСОБА_6 у списки громадян членів КСП «Ягодин», які мають право на земельну частку (пай), ще у 2000 році після затвердження цих списків і їх приєднання як додаток до Державного акту, відповідно вжити усіх можливих заходів, у тому числі спрямованих на запобігання видачі на ім`я ОСОБА_6 сертифіката на земельну частку (пай), адже включення її у ці списки свідчило, що вона (її прізвище, ім`я та по батькові) є потенційним реальним кандидатом на отримання відповідного сертифіката.

Крім цього список громадян-членів КСП «Ягодин» підписаний і засвідчений Римачівською сільською радою, яка 19 травня 2017 року була включена до складу Вишнівської сільської громади. Тобто, Вишнівська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Римачівської сільської ради.

Проте Вишнівська сільська рада оспорює право ОСОБА_6 на земельну частку (пай) лише за спливом двадцяти трьох років.

Відповідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що Вишнівська сільська рада звернулась до суду із зустрічним позовом 07.11.2023 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, і жодних вимог щодо поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску не заявила, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Отже, за позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 зберігається право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0233275, відповідно до виданого приватним нотаріусом Клекоцюк А.Д. свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 серпня 2020 року після смерті батька ОСОБА_5 .

З метою реалізації такого спадкового права ОСОБА_1 звернулась до Вишнівської сільської ради з відповідною заявою, до якого додала свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОР 167087, сертифікат на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0233275.

За результатами розгляду цієї заяви 30 вересня 2021 року Вишнівська сільська рада прийняла рішення від №10/358 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства: рілля І №92, рілля ІІ - № 92, сінокіс І - № 92, сінокіс ІІ - № 44 відповідно до протоколу розподілу земельних часток (паїв) в межах Вишнівської (Римачівської) сільської ради. Виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) подати на затвердження Вишнівської сільської ради.

Контроль за виконанням указаного рішення покладено на постійну комісію з питань будівництва, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища.

На виконання цього рішення за заявою ОСОБА_1 від 18 жовтня 2022 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 була виготовлена, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2557 га, яка розташована в межах Вишнівської (Римачівської) сільської ради, кадастровий номер :03:002:0008 (рілля ІІ - №92).

Водночас, 05 липня 2023 року комісія по розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) для визначення номеру земельної частки (паю) за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 05.07.2023 року, свідоцтва про право на спадщину за законом НСТ № 603669, сертифіката на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0098831, дійшла висновку про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства: рілля І №92, рілля ІІ - № 92, сінокіс І - № 92, сінокіс ІІ - № 26 за рахунок земель сільськогосподарського призначення земельних ділянок часток (паїв) на території Вишнівської (Римачівської) сільської ради Ковельського району Волинської області.

Такий висновок комісії оформлений протоколом № 3 розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 05 липня 2023 року.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , який входив до складу вище вказаної комісії, в судовому засіданні підтвердив проведення засідання по розподілу земельних часток (паїв) громадянці ОСОБА_3 , яке завершилось підписанням протоколу. Він як представник від Римачівського старостинського округу лише підтвердив, що ОСОБА_3 є їх жителькою та реалізує право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Рішенням Вишнівської сільської ради від 10 липня 2023 року № 34/15 затверджено указаний протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) № 3 від 05.07.2023 року. ОСОБА_3 виділено в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) загальною площею 1,7421 га, у т.ч. ділянка №1 (рілля) площею 1,2557 га (кадастровий номер :03:002:0008), ділянка № НОМЕР_3 (сіножатка) площею 0,4864 га (кадастровий номер :03:002:0064) для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язано ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію цих земельних ділянок.

Цим же рішенням ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): рілля І - № 92, сінокіс ІІ - № 26 відповідно до протоколу розподілу. Виготовлену технічну документацію подати сільській раді на затвердження.

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 серпня 2023 року стверджено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0008 площею 1,2557 га 19 липня 2023 року зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.2023 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М.

Як вбачається із рішення Вишнівської сільської ради від 02 березня 2021 року № 4/142, цим рішенням на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0008 площею 1,2557 га була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та вирішено передати цю земельну ділянку в оренду ФГ «Олміт» строком на 15 років або до моменту її витребування (до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку).

Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0008 був укладений між Вишнівською сільською радою та фермерським господарством «Олміт» в особі голови ОСОБА_4 18 березня 2021 року за № 703.

Тобто, ФГ «Олміт» користувалося сформованою спірною земельною ділянкою на умовах оренди, а з 19 липня 2023 року ця земельна ділянка перейшла у власність голови цього фермерського господарства Трофимук О.В. на підставі укладеного із ОСОБА_3 договору купівлі-продажу.

Згідно із п.17 розділу Х Земельного кодексу України 2001 року (далі ЗК України) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV (далі Закон № 899-IV).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (ч.ч.1, 2 ст.3 Закону № 899-IV).

Відповідно до ст.5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема:

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв).

Здійснення розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначено у ст.9 Закону № 899-IV.

Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю) (ч.1 ст.11 Закону № 899-IV).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості) (ч.2 ст.11 Закону № 899-IV).

У частинах 1, 4 та 5 статті 791 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

На підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 у 2021 році та ОСОБА_3 у 2023 році звернулись до Вишнівської сільської ради з метою реалізації права на земельну частку (пай), яке кожною із них набуте в порядку спадкування.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 рішенням Вишнівської сільської ради від 30 вересня 2021 року № 10/358 їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки: рілля І №92, рілля ІІ - № 92, сінокіс І - № 92, сінокіс ІІ - № 44.

До прийняття цього рішення указані у ній земельні ділянки мали статус нерозподілених земельних ділянок в розумінні ч.1 ст.11 Закону № 899-IV.

Посилання представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката Климович Т.Д. на фактичну відсутність протоколу розподілу земельних часток (паїв) в межах Вишнівської (Римачівської) сільської ради, про який йдеться у рішенні Вишнівської сільської ради від 30 вересня 2021 року № 10/358, суд до уваги не приймає, оскільки питання законності цього рішення сільської ради не є предметом розгляду цієї справи. Зазначене рішення у встановленому порядку не оспорювалось і не скасовувалось, тому сприймається в обсязі змісту його прийняття.

Разом з цим, такі розподілені 30 вересня 2021 року земельні ділянки як: рілля І №92, рілля ІІ - № 92, сінокіс І - № 92 відповідно до протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 05 липня 2023 року, який затверджений рішенням Вишнівської сільської ради від 10 липня 2023 року № 34/15, вирішено виділити ОСОБА_3 .

Тобто, через два роки після розподілу і надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою Вишнівська сільська рада прийняла рішення стосовно цих же земельних ділянок, однак на користь ОСОБА_3 в аналогічному порядку розподілу земельних часток (паїв).

Зазначене свідчить, що Вишнівська сільська рада прийняла оспорюване рішення щодо уже розподілених земельних ділянок і на яку раніше у встановленому порядку надала дозвіл іншій особі (позивачу ОСОБА_1 ) на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У статті 19 Закону України «Про землеустрій» визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать, зокрема: організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №2340/4521/18 зазначив, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є тотожним передачі земельної ділянки у власність або користування, оскільки отримання дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою свідчить про можливі наміри заявника щодо розробки проекту землеустрою, із відповідним визначенням цільового призначення земельної ділянки в процесі розробки землевпорядної документації і за наслідком такої розробки затвердження такого проекту відповідним органом і в подальшому, можливо, отримання відповідної земельної ділянки у власність чи користування. Суд враховує, що розпорядження районної державної адміністрації про надання дозволу є актом індивідуальної дії, стосується лише прав та інтересів позивача. Скасування такого зачіпає правомірні інтереси та «законні очікування» позивача, оскільки на час видачі дозволу на розробку проекту землеустрою він (позивач) діяв правомірно.

У рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У цій справі, з прийняттям Вишнівською сільською радою рішення від 30 вересня 2021 року № 10/358 виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією позивачем ОСОБА_1 її суб`єктивних прав, які вона набула в порядку спадкування за заповітом.

Вишнівська сільська рада хоча й не скасовувала цього рішення, однак прийняттям оспорюваного рішення від 30 вересня 2021 року № 10/358 фактично нівелювала усі «законні очікування» позивача ОСОБА_1 , які вона правомірно набула та вжила заходів для їх реалізації шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою, тим самим виконала рішення сільської ради № 10/358 ще до ухвалення оспорюваного рішення.

В судовому засіданні представник Вишнівської сільської ради Дитина А.І. особисто зазначив, що при розподілі земельних ділянок ОСОБА_3 відбулась помилка, оскільки на той час не було доступу до публічної кадастрової карти.

Посилання Вишнівської сільської ради у відзиві на те, що ОСОБА_1 на виконання ст.28 Закону України «Про землеустрій» зобов`язана була упродовж шести місяців від дня прийняття сільською радою рішення замовити у землевпорядної організацію технічну документацію із землеустрою суд відхиляє, оскільки зазначеною нормою Закону шестимісячний строк встановлений не для замовника, а для землевпорядної організації як розробника документації із землеустрою і обчислюється з моменту укладення договору із замовником такої документації.

Належить зазначити, що в рішенні Вишнівської сільської ради від 30 вересня 2021 року № 10/358 не обумовлений термін виготовлення технічної документації із землеустрою та на законодавчому рівні такий термін для замовника не визначений, у зв`язку із чим посилання Вишнівської сільської ради у цій частині законодавчо та документально необґрунтовані.

Також є безпідставними доводи про необізнаність Вишнівської сільської ради із фактом виготовлення ОСОБА_1 технічної документації, адже як правильно зазначив в судовому засіданні представник позивача адвокат Зуб В.В. рішення Вишнівської сільської ради від 30 вересня 2021 року № 10/358 було контрольованим, оскільки контроль за його виконанням був покладений на постійну комісію з питань будівництва, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища.

Відсутність доступу до публічної кадастрової карти на час розподілу земельних ділянок ОСОБА_3 не свідчить про правомірність оспорюваного рішення та не є виправданням його прийняття, адже здійснення контролю у питаннях землеустрою виключно у такий спосіб, який фактично був недоступний, виключає можливість прийняття рішень із земельних питань власності чи користування.

Крім цього, із наданих сторонами доказів слідує, що рілля ІІ - №92 є земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0008, яка в розумінні вище наведених положень ст.791 ЗК України на момент прийняття Вишнівською сільською радою рішення від 30 вересня 2021 року №10/358 уже була сформована і перебувала в користуванні фермерського господарства «Олміт» на умовах оренди.

Як пояснив в судовому засіданні представник Вишнівської сільської ради начальник відділу з питань земельних ресурсів, кадастру та екологічної безпеки Вишнівської сільської ради Дитина А.І. дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою надається рішенням сільської ради лише щодо не сформованих земельних ділянок, в іншому випадку (стосовно уже сформованих земельних ділянок, на які уже наявна затверджена технічна документації) сільська рада приймає рішення про виділення такої земельної ділянки у власність в натурі.

За таким алгоритмом дій Вишнівська сільська рада прийняла оспорюване рішення від 10 липня 2023 року № 34/15, яким сформовані земельні ділянки, у тому числі з кадастровим номером :03:002:0008, виділила в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 та зобов`язала останню здійснити державну реєстрацію цих земельних ділянок.

Разом з цим, Вишнівська сільська рада не надала жодних доказів і не навела жодних мотивів недотримання такого ж порядку (алгоритму дій) при розгляді заяви ОСОБА_1 і винесення рішення від 30 вересня 2021 року № 10/358, адже як зазначено вище принаймні земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0008 на цю дату уже була сформована у встановленому порядку і на неї була затверджена технічна документація із землеустрою.

Тобто, щодо одних і тих же земельних ділянок Вишнівська сільська рада приймала різні рішення щодо процедури виділу земельних ділянок, а саме, ОСОБА_1 надала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою при її наявності, а ОСОБА_3 - без надання такого дозволу відразу здійснила виділ в натурі земельних ділянок (часток), зобов`язавши її зареєструвати право власності на ці земельні ділянки.

За наведеної сукупності обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача щодо незаконності прийнятого Вишнівською сільською радою рішення від 10 липня 2023 року № 34/15 є обґрунтованими та підставними, тому зазначене рішення сільської ради підлягає скасуванню як незаконне.

У зв`язку із цим у відповідачем ОСОБА_3 було відсутнє титульне право на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0008, адже рішення сільської ради про виділення їй цієї земельної ділянки є незаконним, тому не може породжувати юридичних наслідків, пов`язаних із передачею майна на його підставі.

Відчуження ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0008 громадянці ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 2023 року по справі не оспорюється та не заперечується.

З огляду на вказане, а саме те, що ОСОБА_3 набула право власності без відповідної правової підстави щодо спірної земельної ділянки, тож була позбавлена прав розпорядження спірним майном, адже відчуження за договором купівлі-продажу у разі відсутності титульного права власника свідчить про нікчемність такого правочину, а тому згідно із ст.215 ЦК України не вимагає визнанню його недійсним.

Згідно із ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, здійснена у зв`язку із вчиненням нікчемного договору державна реєстрація права власності відповідача ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0008 підлягає скасуванню в порядку застосування судом наслідків недійсного (нікчемного) правочину.

Таким чином, з наведених підстав і мотивів судом встановлено підстави для задоволення первісного позову.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах.

Судові витрати за зустрічним позовом з огляду на відмову в його задоволенні відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Первісний позов ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішення сільської ради незаконним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Наталія Миколаївна) задовольнити.

Визнати незаконним рішення Вишнівської сільської ради № 34/15 від 10 липня 2023 року «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), виділення в натурі (на місцевості земельної частки (паю) та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок а натурі (на місцевості)».

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0008 площею 1,2557 га, внесеної до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Семенюк Наталією Миколаївною 19 липня 2023 року за № 51051290 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68515473 від 19.07.2023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233).

У задоволенні зустрічного позову Вишнівської сільської ради до ОСОБА_1 , Ковельської районної військової адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк Алли Денисівни про скасування сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0233275 від 29 березня 2000 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 447 від 21 серпня 2020 року та передання земельної частки (паю) до земель комунальної власності, - відмовити.

Стягнути з Вишнівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійки з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складання його повного тексту може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи:

позивач за первісним позовом / відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом Вишнівська сільська рада; місце знаходження - АДРЕСА_2 ; ;

відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 ; місце проживання АДРЕСА_3 ; РНОКПП невідомий;

відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 ; місце проживання АДРЕСА_4 ; РНОКПП невідомий;

третя особа за первісним позовом приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської об-ласті Семенюк Наталія Миколаївна; місце знаходження вулиця Ярослава Мудрого, буд.5-а, місто Любомль Ковельського району Волинської області;

відповідач за зустрічним позовом - Ковельська районна військова адміністрація Волинської області; місце знаходження вулиця Незалежності, буд.73, місто Ковель Волинської області; ;

відповідач за зустрічним позовом - приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк Алла Денисівна; місце знаходження вулиця Незалежності, буд.20, місто Любомль Ковельського району Волинської області.

Дата складання повного тексту рішення 04 квітня 2024 року.

Головуючий : суддя О.С.Павлусь