Справа № 635/7420/23
Провадження по справі № 2/635/53/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участю секретаря судових засідань Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі про часткове визнання незаконним та скасування рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просить визнати незаконним та скасувати Рішення ХІV сесії ІV скликання від 20 жовтня 2004 року Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га в частині передачі ділянок у власність ОСОБА_4 , визнати недійсним Державний акт щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0092, за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га та визнати недійсним Державний акт щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0093, за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 03 березня 1993 року він уклав договір довічного утримання з матір`ю ОСОБА_4 , який був посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Т.А. реєстровий № 2-673. На підставі даного договору БТІ було зареєстровано за ним право власності в 1/2 частині, про що свідчить відмітка на договорі довічного утримання від 21.04.1997, реєстрова книга №17, реєстровий №1751. Предметом зазначеного договору стала 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Як зазначено в договорі, на земельній ділянці, розміром 700 кв.м., розташований житловий будинок літ. «А-1» жилою площею 32,6кв.м., та надвірні будівлі літня кухня «Б», сарай «Е», льох «П», вбиральня «Д», №1,№2 - огорожа та криниця «К». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 17 січня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Укладений між ним та матір`ю ОСОБА_4 договір довічного утримання розірвано не було та на час смерті ОСОБА_4 він залишався в силі. Спадок після смерті ОСОБА_4 у вигляді грошових заощаджень, прийняв брат позивача ОСОБА_3 . Друга частина будинку належала братові позивача, ОСОБА_3 , але на підставі яких правовстановлюючих документів йому невідомо. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що після смерті його брата ОСОБА_3 , з`ясувалося, що його мати ОСОБА_4 в 2005 році приватизувала разом зі співвласником будинку - ОСОБА_3 земельну ділянку під будинком. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру № НВ - 021 від 09.09.2021 земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га на підставі Державного акту від 30.08.2005 серія ЯБ 218626/ЯБ218628 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру № НВ - 021 від 09.09.2021 земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га на підставі Державного акту від 30.08.2005 серія ЯБ218627/ЯБ218629 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №283308622 від 06.11.21 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, в розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься заборона (архівний запис) № 5550926 підстава обтяження - договір довічного утримання 2-673 від 03.03.1993 Друга Харківського район держнотконтора, у якості власників зазначені - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , майно 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після перейменування в зв`язку з декомунізацією в смт. Пісочин в`їзд Петровської перейменовано у в`їзд ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . Позивач зазначає, що інша 1/2 частина спірних земельних ділянок належить ОСОБА_7 , а після його смерті відповідно його спадкоємцям. Спадщину після його смерті прийняв його син - ОСОБА_2 . В свою чергу ОСОБА_4 приватизувала земельні ділянки, порушивши його право власності, оскільки на час приватизації земельних ділянок вона не була власницею або співвласницею будинку, який розташований на приватизованих земельних ділянках. Також позивач зазначає, що 20.10.2004 Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області XIV сесією IV скликання було прийняте рішення про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельних ділянок: кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га; кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га. Зазначає, що орган місцевого самоврядування при постановленні вказаних рішень не врахував відомості про те, що він є власником 1/2 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та те, що він має право користуватися відповідною частиною земельної ділянки, де розташоване домоволодіння та отримати її відповідну частину у власність. В зв`язку з викладеним, вважає, що як власник 1/2 частини житлового будинку має право власності відповідно на 1/2 частину земельних ділянок: кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га; кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі про часткове визнання незаконним та скасування рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянки прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Витребувано з Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області адреса: 62416, Харківська обл., Харківський р-он, смт. Пісочин, провулок Транспортний, 2 копію Рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області XIV сесією IV скликання від 20.10.2004р. про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельних ділянок розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та копію Рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про надання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок розташованих за адресою АДРЕСА_1 ; витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області адреса: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4 що до того хто є спадкоємцями, хто подав заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який на час смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , чи залишав померлий заповіт, та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину та на яке майно; витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області (відокремлений підрозділ 62433, м. Люботин вул. Слобожанська 24/1) інформацію що до того хто є спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 яка на час смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , чи залишала померла заповіт, та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину та на яке майно; витребувано з Управління у Харківському районі Головного управлінні Держгеокадастру в Харківській області адреса (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під`їзд 6, поверх 2) копії державних актів на право власності на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 кадастровий номер :00:012:0092 та кадастровий номер :00:012:0093.

05 грудня 2023 року надійшли письмові пояснення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Барчук А.В., відповідно до яких зазначила стосовно: Державний акт щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га.: звертаючись до суду із відповідним позовом позивач посилається на те, що на час прийняття рішення щодо відведення відповідної земельної ділянки, він був співвласником житлового будинку, тому порушене його право. Із таким висновком погодитися не можна, оскільки відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України 2001 року громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Частиною четвертою ст.116 ЗК України 2001 року передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. У листі Державного комітету України по земельних ресурсах № 14-22-4/2080 від 05.04.2002 вказано, що поняття «особисте підсобне господарство» (ст. 56 ЗК України від 18.12.1990) та «особисте селянське господарство» (ст. 33 ЗК України від 25.10.2001 р.) за змістом тотожні. Враховуючи вищевикладене, вважає, що ОСОБА_4 (бабуся відповідача та мати позивача) за життя скористалася своїм правом на безоплатну передачу їй земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, а тому немає підстав щодо задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним державного акту на ім`я ОСОБА_4 щодо земельної ділянки кадастровий номер 63251 57900:00:012:0093. Позивач помилково ототожнює земельні ділянки із різним цільовим призначенням та підстави передачі земельних ділянок у власність та користування. Так, позивач оскаржує два державні акти, видані на ім`я ОСОБА_4 , і посилається на те, що є співвласником житлового будинку, починаючи з 1993 року, посилається на положення, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину переходить і право власності чи користування без зміни її цільового призначення. Але позивач не зважає на цільове призначення земельних ділянок. Так, погодитися із застосуванням відповідних норм матеріального права до земельної ділянки із іншим цільовим призначенням не можна. Так, земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0093, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Діючим земельним законодавством закріплено загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). Враховуючи цей принцип, земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Разом із тим, вказаний принцип не може бути застосовано для земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оскільки така земельна ділянка використовується не для обслуговування житлового будинку, будівель чи споруд, а з іншою метою. Щодо державного акту щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1082 га. зазначає, що для правильного вирішення розгляду справи по суті, необхідно визначити, чи дійсно мав місце перехід права власності на будівлю. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP (у редакції, діючій у 1993 році) реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При цьому, реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності (пункт 4). Таким чином, для правильного вирішення розгляду справи по суті, необхідно визначити, чи була проведена належна реєстрація права власності позивачем у 1993 році відповідно до діючого на той час законодавства.

Ухвалою від 05 грудня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Барчук А.В. задоволено. Витребувано у Харківському обласному державному нотаріальному архіві (вулиця Біблика, 18 м. Харків, Харківська область, 61007) засвідчену належним чином копію договору довічного утримання від 03 березня 1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, зареєстровано у реєстрі № 2-673, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ; витребувано у КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123 офіс 96) засвідчену належним чином копію інвентаризаційної справи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

10 січня 2024 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05.12.2023 від КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» надійшла копія інвентаризаційної справи на будинок за адресою АДРЕСА_1 .

11 січня 2024 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05.12.2023 з Харківського обласного нотаріального архіву надійшла належним чином засвідчена фотокопія договору довічного утримання від 03.03.1993 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який був посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Т.А. реєстровий № 2-673.

05 березня 2024 року надійшла заява позивача ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшує позовні вимоги та викладає їх в наступній редакції: визнати незаконним та скасувати Рішення XIV сесії IV скликання від 20 жовтня 2004 року Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області частково - в частині передачі ОСОБА_4 у власність 1/2 частини земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082га.; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 218628 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0092 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га виданий 30 серпня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 . Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування Рішення XIV сесії IV скликання від 20 жовтня 2004року Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522га; визнання недійсним Державного акту щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0093 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522га просить залишити без розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру вимог задоволено. Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог. Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування Рішення XIV сесії IV скликання від 20 жовтня 2004 року Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522га; визнання недійсним Державного акту щодо приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0093 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522га залишено без розгляду. Підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі про часткове визнання незаконним та скасування рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянки закрито. Призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі про часткове визнання незаконним та скасування рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянки до судового розгляду по суті.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ворожбіян М.М. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Барчук А.В. задоволено. Витребувано з архівного відділу Харківської районної державної адміністрації Рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області XIV сесією IV скликання від 20.10.2004р. про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельних ділянок розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

07 червня 2024 року з архівного відділу Харківської районної державної адміністрації надійшла належним чином завірена копія рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області XIV сесією IV скликання від 20.10.2004 про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельних ділянок розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надійшла заява представника позивача ОСОБА_9 про слухання справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги за заявою про зменшення позовних вимог повністю підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надійшла заява представника позивача адвоката Барчук А.В., відповідно до якої зазначає наступне: позивач скористався своїм правом та подав заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог (заява у редакції від 01 березня 2024 року). Так, позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги у відношенні земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0093, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою від 02 квітня 2024 року заява позивача була задоволена, позовні вимоги в частині земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0093, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, залишені без розгляду. Таким чином, наразі справа розглядається лише у межах позовних вимог стосовно земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1082 га. Позивачем заявлено дві вимоги: щодо визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки та визнання недійсним та скасування державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_4 . Звертає увагу суду, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку. Такий акт лише посвідчував відповідне право та не мав самостійного юридичного значення. Вимога про визнання недійсним державного акта не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою (постанова ВП ВС, 15.09.20, справа № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19), постанова ВП ВС, 23.06.20, справа № 680/214/16-ц (провадження № 14-445цс19). Рішенням XIV сесії IV скликання Пісочинської селищної ради від 20.10.2004 року (оскаржуване рішення частково) вирішено питання про передачу у власність двох земельних ділянок одночасно двом особам: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Позивачем не оскаржується відповідне рішення в частині передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_3 , а також не оскаржується відповідне рішення в частині передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Співвідповідач ОСОБА_2 надав суду свої письмові пояснення з приводу заявлених вимог, судом витребувані докази, необхідні для з`ясування обставин у справі, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника, тому просить розглянути справу у відсутність відповідача.

Представник відповідача - Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять клопотання заступника начальника відділу представництва в судах та інших юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Харківській області А.Чернявського про слухання справи за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення позовних вимог, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 березня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання, посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Т.А. реєстровий № 2-673. На підставі даного договору БТІ було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності в 1/2 частині, про що свідчить відмітка на договорі довічного утримання від 21.04.1997, реєстрова книга №17, реєстровий №1751. Предметом зазначеного договору стала 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Як зазначено в договорі, на земельній ділянці, розміром 700 кв. м., розташований житловий будинок літ. «А-1» жилою площею 32,6кв.м., та надвірні будівлі літня кухня «Б», сарай «Е», льох «П», вбиральня «Д», №1,№2 - огорожа та криниця «К». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 17 січня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області.

Той факт, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 17 березня 1955 року Пісочинським селищним РАЦС Харківського району, де в графі «мати» записано « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 17 січня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області.

Спадок після смерті ОСОБА_4 , у вигляді грошових заощаджень, прийняв ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 20.03.2012 державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контор Харківського району та області Радіоновою Т.І. реєстровий № 2-133.

Зі змісту інформації про спадкову справу, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області за №593/01-16/П від 07.09.2023 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 21 січня 2013 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області подано заяву гр. ОСОБА_3 , що на момент звернення мешкав у АДРЕСА_1 про відкриття спадкової справи за фактичним прийняттям після смерті матері. Його заява була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 21 січня 2023 року за № 43, в цей же день заведено спадкову справу № 20/2013. 20 березня 2013 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області подано заяву гр. ОСОБА_1 , що на момент звернення мешкав у АДРЕСА_4 про неприйняття спадщини. Його заява була зареєстрована в Журналі реєстрації вхідних документів 20 березня 2013 року за № 267/02-14 та долучено до спадкової справи № 20/2013. 20 березня 2013 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області подано заяву гр. ОСОБА_3 , що на момент звернення мешкав у АДРЕСА_1 із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески. Його заява була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 20 березня 2013 року за №170 та долучено до спадкової справи № 20/2013 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 2-133. Інших заяв не надходило.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданим 21 жовтня 2021 року Харківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківського обласного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Зі змісту інформації щодо надання відомостей по спадковій справі, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області за №2039/01.16 від 12.09.2023 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 623/2021, в якій зберігається заява гр. ОСОБА_2 про прийняття спадщини, інших заяв не надходило, в тому числі з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру № НВ - 021 від 09.09.2021 земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га на підставі Державного акту від 30.08.2005 серія ЯБ 218626/ЯБ218628 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру № НВ - 021 від 09.09.2021 земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га на підставі Державного акту від 30.08.2005 серія ЯБ218627/ЯБ218629 належить на праві спільної сумісне власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №283308622 від 06.11.21 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, в розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься заборона (архівний запис) № 5550926 підстава обтяження - договір довічного утримання 2-673 від 03.03.1993 Друга Харківського район держнотконтора, у якості власників зазначені - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , майно 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після перейменування в зв`язку з декомунізацією в смт. Пісочин в`їзд Петровської перейменовано у в`їзд ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 виданим 20.06.2000 Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області.

Рішенням Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області XIV сесією IV скликання передано безоплатно в спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1082 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,0522 га для ведення особистого селянського господарства, загальною площе. 0,1604 га, розташовану в АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області XIV сесією IV ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано Державні акти на право власності на земельну ділянку: серія ЯБ №218628 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га, виданий 30 серпня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 ; серія ЯБ№218626 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га, виданий 30 серпня 2005 року на ім`я ОСОБА_3 ; серія ЯБ №218627 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га ім`я ОСОБА_3 ; серія ЯБ №218627 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0522 га ім`я ОСОБА_4 .

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно ч.1,2 ст.355, ч. 1 ст.356, ч. 1 ст.357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно п. в ч. 2 ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісно) власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Подід земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може буть здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умові захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагачі усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дії що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; і визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; і відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За правилами ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до вимог ст. 30 Земельного кодексу 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

У відповідності до ст. 30 Земельного Кодексу України 1990 року, який діяв на час укладення договору довічного утримання, до ОСОБА_1 перейшло право користування часткою земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га відповідною до належної йому частки у праві власності на житловий будинок, що становить 1/2 частину.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, враховуючи пояснення відповідача, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог відповідно до заяви про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Рішення XIV сесії IV скликання від 20 жовтня 2004 року Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області частково - в частині передачі ОСОБА_4 у власність 1/2 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га..

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 218628 на право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га, виданий 30 серпня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач- ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 ;

представник позивача адвокат Міщенко Надія Іванівна, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18;

представник позивача адвокат Ворожбіян Марина Михайлівна, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 ;

представник відповідача адвокат Барчук Алєся Вікторівна, АДРЕСА_7 ;

відповідач: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, , Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Транспортна, 2;

третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі, , місце знаходження м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2.

Повний текст рішення складено 27 червня 2024 року

Суддя О.В.Назаренко