Дата документу 27.06.2024Справа № 554/6339/24
Провадження № 2-н/554/801/2024
У Х В А Л А

27 червня 2024 року Суддя Октябрського районного суду міста Полтави Сініцин Е.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину та дружину,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання заяви і до досягнення повноліття а також аліментів на дружину ОСОБА_1 у розмірі 1/6 від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Наказне провадження є одним із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощеність, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма; на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; відсутність стадійності цивільного процесу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Порядок розгляду заяви про видачу судового наказу врегульований ст. ст. 165, 167 цього Кодексу, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України якої визначено, що суддя, встановивши, що заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З заяви вбачається, що заявниця просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини та дружини.

Враховуючи, що ст.161 ЦПК України не передбачає стягнення аліментів на дружину, то в заяві про видачу судового наказу необхідно відмовити.

Крім того, ще однією підставою для відмові у видачі судового наказу є відсутність доказів на підтвердження обставин перебування дитини на утриманні матері.

Суддя зазначає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених ЦПК України - ухвала суду є виконавчими документами, відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Тобто, суддя вказує, що судове рішення у формі судового наказу не потребує видачі виконавчого листа, оскільки судовий наказ є самостійним виконавчим документом, що може бути пред`явлений до стягнення, відтак вимога заявниці про видачу виконавчого листа, відповідно, є безпідставною.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлена вимога, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

За таких обставин, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи відмову у видачі судового наказу, суддя вважає за необхідне відмовити в відшкодуванні суми витрат на правову допомогу в розмірі 3 000,00 гривень.

Керуючись ст. ст.161, 163,165,166 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину та дружину.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя Е.М. Сініцин.