УХВАЛА

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 761/10665/23

провадження № 61-9045ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання договору укладеним та визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мамаєв Д. Ю., вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 07 червня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Мамаєва Д. Ю., повернуто заявникові з підстав, визначених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-7644ск24).

У червні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мамаєв Д. Ю., повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у вказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), з подальшими змінами, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пунктом 6 Положення передбачено, що бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Відповідно до пункту 9 Положення ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Змістом пункту 11 Положення встановлено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Пунктом 12 Положення передбачено перелік реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Згідно зі змістом пункту 12.13 Положення ордер має містити Двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ (https://erau.unba.org.ua/).

На підтвердження своїх повноважень представляти інтереси ОСОБА_1

у суді касаційної інстанції, адвокатом Мамаєвим Д. Ю. до матеріалів касаційної скарги додано ордер від 08 квітня 2024 року серія АА №0039957.

Зі змісту останнього вбачається, що він не містить всі обов`язкові реквізити, передбачені змістом пункту 12 Положення. Зокрема, ордер містить Двовимірний штрих-код QR-код із посиланням на запит у пошуковій системі Google із текстом « Мамаєв Дмитро Юрійович , Свідоцтво номер 6127 від 12.07.2018».

Відповідно, ордер не містить реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги, а тому Верховний Суд доходить до висновку, що з урахуванням змісту пункту 11 Положення, ордер, доданий адвокатом

Мамаєвим Д. Ю. до касаційної скарги не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта, зокрема на звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки до касаційної скарги, підписаної адвокатом Мамаєвим Д. Ю., як представником ОСОБА_1 , в порушення вимог частини третьої

статті 392 ЦПК України не додано документів, що підтверджують повноваження адвоката Мамаєва Д. Ю. представляти інтереси ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, відповідно вона підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 09 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання договору укладеним та визнання майнових правповернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник