Провадження № 22-ц/811/884/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

з участю: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року у справі за заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Княже Місто», третя особа Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконними дій та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду суд із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Княже Місто», третя особа Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконними дій та скасування розпорядження.

05 березня 2024 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, в порядку, передбаченому статтями 116-119 ЦПК України.

В обґрунтування вимог вищезазначеної заяви окликалась на те, що перелік доказів, які просить забезпечити, відповідає «Переліку технічної документації на багатоквартирний будинок», затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №176 від 17.07.2018, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №930/32382 «Про затвердження Переліку технічної документації на багатоквартирний будинок». А відтак, вважає, що наявність зазначеної технічної документації у балансоутримувача Львівського комунального підприємства «Княже Місто» є обов`язковою.

Зазначала, що вказані докази необхідні для доказування обставин внесення в «Акт про списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . з балансу Львівського комунального підприємства «Княже Місто» від 02.06.2023 недостовірних та неповних відомостей про спільне майно багатоквартирного будинку, яке є спільною сумісною власністю співвласників будинку.

Стверджувала, що необхідність забезпечення цих доказів обґрунтовує також тим, що є підстави припускати, що проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем електропостачання, може бути знищена з метою узаконення несанкціонованого втручання у внутрішньобудинкові системи електропостачання. Звертає увагу на те, що силовий електричний кабель було вилучено з підвальних приміщень ТзОВ «НЕКТАР» та розміщено на підлозі 1-го поверху будинку, у зв`язку з чим вона була змушена звернутись на «гарячу лінію» м.Львова, що підтверджується деталізацією звернення від 30 грудня 2022 року.

Вказувала, що як їй стало відомо з листа Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку ЛМР до Львівської обласної прокуратури Галицької окружної прокуратури м.Львова №2302-вих- 40706 від 04.04.2023 та листа Галицької окружної прокуратури м.Львова до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку ЛМР №1.7-11878-2302 від 21.04.2023, такі ймовірно, були захоплені ТзОВ «НЕКТАР». Зазначене порушує не тільки її право на володіння, користування та розпорядження спільною сумісною власністю нарівні з іншими співвласниками будинку, а і право на належні, безпечні і здорові умови проживання, гарантоване ч. 4 ст. 293 ЦК України.

Просила суд забезпечити такі докази, способом витребування від Львівського комунального підприємства «Княже Місто»: технічний паспорт на багатоквартирний будинок; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем; проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем електропостачання; ?проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем газопостачання; ??проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем водопостачання; проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем водовідведення; технічну документацію на ліфти; план земельної ділянки; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку; акт приймання-передачі Управлінням охорони історичного середовища ЛМР Львівському комунальному підприємству «Княже Місто» на баланс витрат, пов`язаних з виконанням робіт на об`єкті «Реставрація фасадів та даху будинку на АДРЕСА_1 », в сумі 4 857 397,89 грн. (без ПДВ); сертифікат готовності об`єкта до експлуатації від 09.12.2019 серії IV №78, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України; акти виконаних робіт; плани поверхів, план приміщення підвалу, із позначенням приміщень, які перебувають у приватній власності відповідним номером квартири.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Княже Місто», третя особа Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконними дій та скасування розпорядження - відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідач приховує докази технічну документацію на будинок, які є необхідними для оцінки законності складання атку про списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з балансу ЛКП «Княже місто» від 01 серпня 2022 року.

Вважає, що факт списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . з балансу свідчить про те, що технічна документація на будинок стала непотрібною балансоутримувачу, тому є небезпека, що вся документація буде знищена, а отже її збирання і подання згодом стане неможливим.

Просить ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким її заяву про забезпечення доказів задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Крім цього, цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів, як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України).

Незважаючи на те, що законодавець в ЦПК України відмежував ці поняття та закріпив різними статтями, сторона позивача помилково ототожнює витребування доказів, як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів, як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивачка ОСОБА_1 звернулась із заявою про забезпечення доказів, шляхом їх витребування, з метою реалізації своїх прав, оскільки у неї є підстави припускати, що проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем електропостачання може бути знищена, з метою узаконення несанкціонованого втручання у внутрішньобудинкові системи електропостачання будинку, що порушує не тільки її право на володіння, користування та розпорядження спільною сумісною власністю нарівні з іншими співвласниками будинку, а і право на належні, безпечні і здорові умови проживання, гарантоване ч. 4 ст. 293 ЦК України.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали обґрунтовано виходив з того, що звертаючись до суду з такою заявою позивачкою не наведено підстав, які дають можливість припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Долучені до заяви про забезпечення доказів листи Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку ЛМР до Львівської обласної прокуратури Галицької окружної прокуратури м.Львова №2302-вих-40706 від 04.04.2023 та Галицької окружної прокуратури м.Львова до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку ЛМР №1.7-11878-2302 від 21.04.2023, свідчать про те, що начальник Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку ЛМР звернувся із листом у прокуратуру щодо аналізу інформації на предмет законності проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна, загальною площею 345 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно 18.04.2024 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та слідчим ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області розпочато досудове розслідування. Однак наведена інформація не підтверджує ризику втрати чи неможливості збирання засобів доказування.

За таких обставин, оскільки стороною позивача не доведено, що є обґрунтовані підстави припускати, що заявлені до витребування докази можуть бути втрачені чи збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 червня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.