Справа № 740/3688/24
Провадження № 2-ві/740/2/24
УХВАЛА

26 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Гагаріної Т.О., з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Олійника В.П. у цивільній справі №740/3688/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання винним у посяганні на особисті немайнові немайнові права та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

25.06.2024 від позивача ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України, надійшла заява про відвід головуючого судді Олійника В.П. у вказаній справі.

25.06.2024 ухвалою судді Олійника В.П. визнано відвід необґрунтованим та заяву передано для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України, з метою вирішення заяви про відвід.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

25.06.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 головуючим суддею для розгляду заяви про відвід визначено суддю Гагаріну Т.О.

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч.7,8 ст.40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Олійнику В.П., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Олійнику В.П. встановлено наступне.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що дружина судді працює у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради Чернігівської області, який є відповідачем у даній справі, а згідно п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя сам зобов`язаний взяти самовідвід. Не взявши самовідвід на вказаній підставі суддя Олійник В.П. порушив вимоги ст.1, 6, 8, 19, 68, 129 Конституції України та ст.ст.2, 36 ЦПК України, чим продемонстрував свою зневагу до загальних принципів функціонування Української держави та принципів судочинства України та створив незаперечливі підстави для сумнівів позивача у його неупередженості та об`єктивності.

Підстави для відводу (самовідводу судді) визначені у ст.36 ЦПК України.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст.39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ст.39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

У своїй заяві ОСОБА_1 посилаючись, як підставу для заявлення відводу судді Олійнику В.П. вказує на те, що дружина судді працює у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради Чернігівської області, який є відповідачем у даній справі, і у неї є сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Встановлено, що дружина судді Олійника В.П. - ОСОБА_3 працює начальником відділу земельних відносин Управління комунального майна та земельних відносин Ніжинської міської ради і не є посадовою особою виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області і не входить до його кількісного складу. Також позивач не навела фактів з відповідними доказами щодо прояву суддею Олійником В.П. поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі, зокрема з підстав виконання дружиною судді обов`язків начальника вказаного відділу.

Оцінивши наведені у заяві позивача підстави для відводу головуючого у справі судді Олійника В.П., суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді за відсутності доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, інших підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.36,37 ЦПК, судом не встановлено, а тому заява є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40,260,261 ЦПК України, суд -

постановив:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Олійника В.П. у цивільній справі №740/3688/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання винним у посяганні на особисті немайнові немайнові права та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Гагаріна