Справа № 461/5315/24
Провадження № 2-н/461/967/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26.06.2024 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом

Адвокат Турчиняк Я.І., який діє в інтересах Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Дослідивши заяву подану до суду заяву, приходжу до висновку, що така подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, отже у видачі судового наказу слід відмовити, враховуючи нижченаведене.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Відповідно до частини 4 статті 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Правова норма означеної статті свідчить про те, що стягувач може звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Разом з тим, дослідивши відомості з Електронного кабінету ЕСІТС, заяву про видачу судового наказу про стягнення та додані до неї документи, судом встановлено, що у ОСОБА_1 , відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та остання не є користувачем системи Електронного суду. При цьому, представником заявника не долучено до заяви жодного доказу на підтвердження направлення боржникові заяви про видачу судового наказу з додатками.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На переконання судді у даному випадку слід застосувати аналогію норм цивільного процесуального законодавства, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі, тобто до статті 177 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 означеної вище статті, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Частиною 2 статті 169 ЦПК України встановлено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Отже, звертаючись до суду у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та не долучаючи доказів скерування копії відповідної заяви боржнику, заявник фактично перекладає на суд свій обов`язок виготовлення копії його заяви та скерування її боржнику, у разі видачі судового наказу.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Натомість представником заявника не долучено до матеріалів заяви про видачу судового наказу доказ надсилання листом з описом вкладення боржникові копії заяви з додатками.

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись до суду із відповідною заявою в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.162, 165, 261 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2024 року.

Суддя В.В. Стрельбицький